Я дуже довго мріяв про те щоб вступити в Могилянку. Перед вступом був на курсах, бачив все з середини...
З першого разу не пройшов, ну і подав документи ще і в Шевченка. Мене купили круті аудиторії, гуртожитки близько, і т.д. 
Врешті я потрапив в КМА, про що ніколи не пошкодую. 
Як казав колись Брюховецький, може в нас нема крутих дошок з маркерами, і ми пишемо крейдою по старих дошках, але в нас є гарні викладачі, і могилянський дух. На точність не претендую, але суть така.
Може воно і гавно  (про що ще готовий сперечатись=), але воно рідне яке б не було..