Загальні студентські збори
18 січня 2011
Початок:~ 18.15
Закінчення: ~ 19.40

Дійові особи:

Єгор Стадний, СК
Вадим Гудима, Пряма дія
Інна Совсун, аспірантка та викладач кафедри політології
Студенти, яким не байдуже. Зокрема ті, що ставлять питання

Єгор Стадний:

Порядок денний:

Виступи за ключовими проблемами:
- Хроніка наступу на університети, зокрема Могилянку
- Аналіз законопроектів про вищу освіту, поданих у Верховну Раду
- Круглий стіл 20 січня
- План дій
- Питання

Мета: зорганізуватися якомога щільніше, скоординувати дії

Наступ на Могилянку з боку МОНу розпочався ще до нового року, зокрема це стосувалось умов вступу. Ключовим тут було питання англійської мови, яке, як відомо, вирішили не на користь Могилянки – відтепер знання англійської не є обов’язковим для вступу. Також, ще й досі не затверджено статут Могилянки. Іншою проблемою є скорочення держзамовлення на 42 відсотки. Що цікаво, як повідомив декан правників, пан Мелешевич, останні скорочення держзамовлення б’ють скоріше по університетах Західного регіону та Києва.

Інна Совсун:

Наразі існує два законопроекти, умовно назвемо перший «міністерським», а другий – «мірошниченківським».

Щоб розвіяти антитабачні ілюзії, варто зазначити, що «міністерський» законопроект було розроблено ще попереднім складом міністерства. Його було похапцем подано до ВР від імені кількох депутатів (Луцьким, зокрема) у відповідь на подачу законопроекту Мірошниченка. Як відомо, у своїх публічних заявах Брюховецький та Квіт підтримують останній, хоча все свідчить про те, що перший має більше шансів потрапити на читання та бути відразу прийнятим. Леся Оробець, чи не єдиний притомний член ВР, що займається освітою, пише в ЖЖ, що комітет не дає схвалення «міністерському» законопроекту, зокрема, при голосуванні кворуму не було, дивує такий поспіх. Вже є подання від її імені щодо розслідування цієї справи.

Що ж пропонується новим законом? Чому його так бояться і критикують?
Хоч цей законопроект великою мірою повторює чинний закон (за структурою та духом), він містить нові загрози:

-           Могилянка втратить статус університету. Щоб зменшити кількість університетів у цьому законопроекті передбачено ранжування їх за кількістю. Для того, щоб бути визнаним хоча б профільним університетом, необхідно мати 6 тисяч студентів денної форми навчання. У КМА – 3, 5 тис., отже, Могилянку можуть визнати хіба що «академією» (хоча у законі прописано, що академії готують лише за 1-2 напрямами). Загроза тут полягає не лише у втраті статусу та назви. Будучи національним університетом, Могилянка має певні, хоч і обмежені, привілеї, особливо в питання фінансів (наприклад, можливість збільшувати викладацькі ставки). В разі прийняття цього закону, існує два шляхи розвитку подій, однаково мало прийнятні та безперспективні для могиляки: ми або стаємо академією, з усіма втратами, що це супроводжує, або ж об’єднуємося з іншими закладами.

-          Доктори наук перейменовується на PhD. Хоч і зазначається, що ми рухаємось у ногу з Болонським процесом та нарешті створюємо програми PhD, насправді відбувається просто перейменування. І, звісно, ВАК залишається.

-          Міністерство отримує більше повноважень при виборі та знятті ректора

-          Зміст освіти більш жорстко регулюється «згори». Зокрема, самі навчальні програми спускаються з міністерства (у законопроекті Мірошниченка хоча б передбачена  державна акредитаційна комісія з представниками університетів).

-          Не передбачається норми про фінансування самоврядування (наразі 0, 5 відсотків коштів від бюджету університету виділяється на самоврядування).

-          Університетам дозволяється піднімати плату за навчання під час навчання.

Другий законопроект не є ідеальним, зокрема, у ньому є дивна норма, що дозволяє університетам затверджувати свої правила вступу для контрактників. Але там:

-          Відсутній кількісний показник у ранжуванні університетів.

-          Передбачена можливість впровадження міждисциплінарних програм.

-          Менш суворі пункти щодо контролю стандартів освіти.

Загалом, обидва законопроекти зберігають статус кво. Міністерство продовжує регулювати та контролювати практично всі аспекти університетського життя. Незважаючи на те що декларується автономія, по факту відбувається її зменшення.

Єгор Стадний:

Як відомо, мали відбутись громадські слухання, круглий стіл у ВР, стосовно нових законопроектів, на який також запрошені представники академії. Що цікаво, спочатку була зарезервована кімната на 100 осіб, а тепер – на 30, тобто, широкі громадські слухання не входять у плани чиновників. Виникла ідея провести власний круглий стіл, але тут ще треба планувати…

Вадим Гудима:

Що робити?
Час руйнувати міфи могилянців про самих себе, ми насправді не еліта, ми – гетто! Ми відрізняємось єдино тим, що в інших університетах все набагато гірше.
Враховуючи стан системи освіти, наразі для нас є три шляхи:
1 – деградувати, але навряд комусь тут ця іде подобається,
2 – відстояти своє гетто, окремі привілеї, але довгостроково це провально, всім відомо, що рано чи пізно стається з гетто,
3 - стати авангардом боротьби за загальні зміни.

Потрібно використати свої переваги: у нас справді є більше можливостей, демократії, згуртованості, а також досвід перемог. Ми цілком можемо повести за собою інших!

Пряма дія, Фундація регіональних ініціатив та Відсіч підтримують Могилянку та починають широку кампанію проти деградації освіти. Поки планується перший удар: 31 січня або 1 лютого.

Наші вимоги:

-          Припинити тиск на КМА.

-          Відкинути «міністерський» законопроект та внести зміни до «мірошниченківського», зокрема, прописати на користь студентів пункти про студентське самоврядування та контракт.

-          Жодних скорочень держзамовлень! (Чи всі пам’ятають передвиборчу обіцянку Януковича збільшити держзамовлення до 75 відсотків?)

-          Реальна автономія університетів, що передовсім означає здобуття можливості мати демократичне самоуправління в університеті.

Наша тактика:

Світовий досвід показує, що петиції, збір підписів, навіть захоплення аудиторій не є ефективними і діють лише проти власної адміністрації, для системних змін цього недостатньо.
Останні переможні акції - у Німеччині, Франції, Греції – вирізняються тим, що вони пішли на більшу радикалізацію. Спочатку це були позауніверситетські мирні акції, далі – страйки, перекривання доріг, блокування адміністративних будівель. Найголовніше - залучати громадськість. Також необхідна тривалість та довгостроковість: в жодному випадку це не була легка та блискавична перемога, це важка праця, про це варто пам’ятати.

Деякі моменти щодо нашої стратегії:
Передовсім слід взяти до уваги провал антитабачної кампанії: не варто влазити у кулуарні ігри, треба боротись за зміну систему. Звісно, можна грати, наприклад, на бажанні Литвина бути благодійником студентів і т.д.
Також, як показує досвід, доречніше концентруватись на конкретних вимогах, як-от платні послуги.
І треба пам’ятати, що студенти не мають перетворитись на гарматне м’ясо своєї адміністрації, необхідно водночас боротись за демократизацію всередині університету - від кафедри до вченої ради, постійно подавати свої пропозиції та залучати якомога більше студентів.

Отже, щоб боротись за автономію університетів та проти розвалу освіти, нам необхідно:

-          Стати авангардом студентського руху

-          Провести довгострокову кампанію

-          Залучати якомога більшу кількість людей

-          Уникати маніпуляцій з будь-якого політичного табору

-          Вимагати демократизації всередині університету
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Питання:

1)      Наші студенти здатні на таке радикальне протистояння? Останнє таке пам’ятаю, було в двохтисячних…

Вадим: Протестів насправді бояться. Треба бути готовим до різних методів. Ми ж не говоримо про радикальність заради радикальності, радикальність - заради ефективності. Конвенційні методи – це найліпше, але треба бути готовими йти далі.

2)      Яка ефективна кількість студентів?

Вадим: Тисяча студентів Могилянки – це вже серйозно. Динаміка протестів така: з успіхом на наступні акції приходить все більше людей.  
Єгор: Найважливіше – це грамотна організація акції: прес-релізи і т.д.
Вадим: З досвіду, 20 тисяч «мрачних» в 2000 роках і тисяча студентів зараз – це різні речі. Студенти виглядають краще! Більше драйву, чи що.

3)      Чому все відбувається за схемою: проти чогось? Чому нема пропозицій? Треба боротись за альтернативу!
Єгор: Згадайте акцію проти платних послуг, там була позитивна програма. Пропозиції – будуть, обов’язково!
Інна: Це просто таке враження, насправді переговори відбувається постійно. Керівництво намагається вирішувати щось, часто лобістським методами, але і виступаючи публічно  - це теж своєрідне лобі. Могилянка це більше за всіх робить.
Вадим: Пряма Дія висувала свої позитивні вимоги: демократизація, збільшення стипендії до прожиткового мінімуму, фінансова прозорість, відсутність комендантської години в гуртожитках. Взагалі, чим незалежн ший університет, тим простіше приймати рішення та просувати свої вимоги. Треба боротись за це !

4)      (Здоров, ФЕН)
Подивились статистику зменшення бюджетних місць, під найбільшою загрозою Могилянка. У 2008 нам було надано 530 бюджетних місць, у 2009 – так само, перед цим же роком зменшили на 125 місць. Разом з М. Сафроненко ми збираємо інформацію щодо урізання держзамовлення по різних областях, поки опрацювали Рівненську, Волинську, Львівську – по всіх закладах зменшення відбувається в середньому на 20 місць, а в деяких навіть збільшується. Як бачимо, це найбільше на КМА тисне.

5)      Ви казали на Сході збільшується держзамовлення, а на Заході зменшується. Чи буде зацікавлений Схід у протестах?

Єгор: Є й інші положення, що мобілізують. Наприклад, щодо контракту.
Інна: Не варто очікувати, що дуже багато мобілізується. Для медіа картинки 100 студентів в Харкові буде достатньо. Важливо поширювати інформацію.

6)      Практичне зауваження. Протест планується на понеділок або вівторок. Як показує досвід мобілізації на попередніх акціях, студенти часто не приходять, бо попросту вчаться в цей час. Можна оголосити страйк, тоді вийде більше людей.

Всі погодились, що ідея цікава.

7)      Люди охочіше виходять за свою кишеню. Об’єктивно можна запрошувати на страйк ще у зв’язку з тим, що у 2011 році не планується підвищення стипендії. Ще питання: якщо виведемо людей на вулицю, то яке передбачається керування? Хто буде спілкуватись з пресою, владою?

Вадим: Щодо стипендій – правильно. Стосовно організації – то вже бути названі ПД, ФРІ, Відсіч. Також, безумовно, мають бути представники університетів.

8)      Щоб протестувати не тільки проти, необхідно, щоб ми чітко розуміли наші «за». Висувати гасло за університетську автономію – чи це зрозуміло для людей поза університетом?

Єгор: Ми свідомі того, що «за автономію» - це найменш мобілізаційне гасло. Але це не означає, що не треба про це говорити: університети мають самі вирішувати важливі для себе питання. Так, це не буде на фасаді, але зажди має супроводжувати всі дії.

9)      Тут казали негативно про Харків… Харків – це ж потужне місто! Може, мобілізаційна робота погано ведеться?

Інна: Розкажу особисту історію. Мій …юрідний брат вступив цього року в університет, на перших же загальних зборах їм сказали: якщо когось буде помічено на акціях протесту, одразу будете виключені. Так, Національний університет ім. Каразіна…

10)  На якій стадії Статут? А Могилянські PhD-програми? Чи не буде протест сприйнято як привід зняти Квіта з ректорської посади?
Єгор: Підстав, щоб звільнити Квіта можна вигадати багато, але в жодному разі громадянське право студентів вийти на протест не є підставою…
Пані Олександра (?): Не варто проводити страйк, ліпше домовитись. І справді забагато небезпек для Могилянки… Ще одне: чи варто так акцентувати тільки на економічному інтересі, це ж не найважливіше. Можливо, варто об’єднуватись навколо могилянських цінностей, корпоративної угоди… /сміх у залі/…
Інна: Необхідно відстоювати ті ідеї, що об’єднують всіх!
Пані Олександра (?): Щодо статуту – поки жодних зрушень, не повернули на перезатвердження до Могилянки, тому нічого не відомо.
Загалом, знайте, адміністрація з радістю почує ваші пропозиції, звертайтесь. І також – будьте готові до перевірок і провокацій, дуже просимо обережніше висловлюватись…
…........................................................................................................................................................

Слідкуйте за дошками оголошень! Агітуйте друзів!