INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1239, 6, '2011-02-01 03:17:29', '2011-02-01 01:17:29', '<img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<ol>\r\n	<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\r\nа) основні знаки та символи\r\nб) значення мірила (масштабу)\r\nв) систему вживаних кольорів\r\nг) спосіб означення рельєфу терену\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n	<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n	<li>Пояснити та продемонструвати, як:\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n	<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n	<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2>Підказки</h2>\r\n<blockquote>1. а) основні знаки та символи</blockquote>\r\nТопографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.\r\n\r\nДля зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.\r\n\r\nМасштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.\r\n\r\nПозамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.\r\n\r\nЛінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.\r\n<blockquote>1. б) значення мірила (масштабу)</blockquote>\r\nПоказати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.\r\nМасштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.\r\nІноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.\r\nЧим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.\r\n\r\nВ Україні розрізняють  топографічні карти як:\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)\r\n<blockquote>1. в) систему вживаних кольорів\r\n1. г) спосіб означення рельєфу терену</blockquote>\r\nГрупи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.\r\n<blockquote>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</blockquote>\r\nГоловним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.\r\nНа топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.\r\n<blockquote>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\n2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</blockquote>\r\nЗорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.\r\n\r\nНадійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.\r\nРозрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.\r\nКут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.\r\nВеличину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.\r\n<blockquote>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</blockquote>\r\nЩоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.\r\nГоловним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)\r\n, а також промірювання відстаней і засічки.\r\n<blockquote>3 а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</blockquote>\r\nВідстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.\r\nПід час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.\r\nДля вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.\r\nВиміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.\r\nДовжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по\r\nхордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.\r\n<blockquote>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</blockquote>\r\nДля визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:\r\n\r\nО 06:00 год. – на сході;\r\nО 09:00 год. – на південному сході;\r\nО 12:00 год. – на півдні;\r\nО 15:00 год. – на південному заході;\r\nО 18:00 год. – на заході;\r\n\r\nВизначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.\r\nУлітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.\r\nДещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.\r\nОскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.\r\n<blockquote>3 в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</blockquote>\r\nНавчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.\r\nНа березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.\r\nЗа допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.\r\n<blockquote>3 г) міряти віддаль в терені «на око»;</blockquote>\r\nДосить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.\r\n\r\n<p>Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px;" border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p>Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p>Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</blockquote>\r\nЯкщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.\r\nПід час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.\r\nСпочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.\r\n<blockquote>4 а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\n4 б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</blockquote>\r\nВізьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.\r\nУстановіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).\r\nНанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.\r\nОгляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.\r\nЗа допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.\r\nНе змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.\r\nРухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.\r\nПодальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.\r\nЗакінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.\r\nНанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.\r\n<blockquote>5 а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\n5 б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</blockquote>\r\nЦю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-39', '', '', '2011-02-01 03:17:29', '2011-02-01 01:17:29', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1239', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1240, 6, '2011-02-01 03:18:30', '2011-02-01 01:18:30', '<img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<ol>\r\n	<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\r\nа) основні знаки та символи\r\nб) значення мірила (масштабу)\r\nв) систему вживаних кольорів\r\nг) спосіб означення рельєфу терену\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n	<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n	<li>Пояснити та продемонструвати, як:\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n	<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n	<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2>Підказки</h2>\r\n<blockquote>1. а) основні знаки та символи</blockquote>\r\nТопографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.\r\n\r\nДля зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.\r\n\r\nМасштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.\r\n\r\nПозамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.\r\n\r\nЛінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.\r\n<blockquote>1. б) значення мірила (масштабу)</blockquote>\r\nПоказати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.\r\nМасштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.\r\nІноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.\r\nЧим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.\r\n\r\nВ Україні розрізняють  топографічні карти як:\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)\r\n<blockquote>1. в) систему вживаних кольорів\r\n1. г) спосіб означення рельєфу терену</blockquote>\r\nГрупи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.\r\n<blockquote>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</blockquote>\r\nГоловним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.\r\nНа топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.\r\n<blockquote>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\n2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</blockquote>\r\nЗорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.\r\n\r\nНадійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.\r\nРозрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.\r\nКут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.\r\nВеличину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.\r\n<blockquote>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</blockquote>\r\nЩоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.\r\nГоловним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)\r\n, а також промірювання відстаней і засічки.\r\n<blockquote>3 а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</blockquote>\r\nВідстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.\r\nПід час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.\r\nДля вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.\r\nВиміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.\r\nДовжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по\r\nхордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.\r\n<blockquote>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</blockquote>\r\nДля визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:\r\n\r\nО 06:00 год. – на сході;\r\nО 09:00 год. – на південному сході;\r\nО 12:00 год. – на півдні;\r\nО 15:00 год. – на південному заході;\r\nО 18:00 год. – на заході;\r\n\r\nВизначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.\r\nУлітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.\r\nДещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.\r\nОскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.\r\n<blockquote>3 в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</blockquote>\r\nНавчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.\r\nНа березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.\r\nЗа допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.\r\n<blockquote>3 г) міряти віддаль в терені «на око»;</blockquote>\r\nДосить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.\r\n\r\n<p>Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p>Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p>Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</blockquote>\r\nЯкщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.\r\nПід час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.\r\nСпочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.\r\n<blockquote>4 а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\n4 б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</blockquote>\r\nВізьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.\r\nУстановіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).\r\nНанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.\r\nОгляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.\r\nЗа допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.\r\nНе змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.\r\nРухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.\r\nПодальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.\r\nЗакінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.\r\nНанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.\r\n<blockquote>5 а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\n5 б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</blockquote>\r\nЦю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-40', '', '', '2011-02-01 03:18:30', '2011-02-01 01:18:30', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1240', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1241, 6, '2011-02-01 03:18:51', '2011-02-01 01:18:51', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n	<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\r\nа) основні знаки та символи\r\nб) значення мірила (масштабу)\r\nв) систему вживаних кольорів\r\nг) спосіб означення рельєфу терену\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n	<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n	<li>Пояснити та продемонструвати, як:\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n	<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n	<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. а) основні знаки та символи</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. б) значення мірила (масштабу)</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.\r\nМасштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.\r\nІноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.\r\nЧим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. в) систему вживаних кольорів\r\n1. г) спосіб означення рельєфу терену</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.\r\nНа топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\n2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.\r\nРозрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.\r\nКут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.\r\nВеличину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.\r\nГоловним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)\r\n, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3 а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.\r\nПід час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.\r\nДля вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.\r\nВиміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.\r\nДовжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по\r\nхордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;\r\nО 09:00 год. – на південному сході;\r\nО 12:00 год. – на півдні;\r\nО 15:00 год. – на південному заході;\r\nО 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.\r\nУлітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.\r\nДещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.\r\nОскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3 в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.\r\nНа березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.\r\nЗа допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3 г) міряти віддаль в терені «на око»;</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.\r\nПід час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.\r\nСпочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">4 а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\n4 б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.\r\nУстановіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).\r\nНанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.\r\nОгляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.\r\nЗа допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.\r\nНе змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.\r\nРухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.\r\nПодальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.\r\nЗакінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.\r\nНанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">5 а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\n5 б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-41', '', '', '2011-02-01 03:18:51', '2011-02-01 01:18:51', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1241', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1242, 6, '2011-02-01 03:18:55', '2011-02-01 01:18:55', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:<br />\r\nа) основні знаки та символи<br />\r\nб) значення мірила (масштабу)<br />\r\nв) систему вживаних кольорів<br />\r\nг) спосіб означення рельєфу терену<br />\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:<br />\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;<br />\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:<br />\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;<br />\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;<br />\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;<br />\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;<br />\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.<br />\r\nМасштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.<br />\r\nІноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.<br />\r\nЧим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:<br />\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);<br />\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;<br />\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів<br />\r\n1. г) спосіб означення рельєфу терену</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.<br />\r\nНа топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\n2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.<br />\r\nРозрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.<br />\r\nКут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.<br />\r\nВеличину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.<br />\r\nГоловним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)<br />\r\n, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.<br />\r\nПід час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.<br />\r\nДля вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.<br />\r\nВиміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.<br />\r\nДовжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по<br />\r\nхордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;<br />\r\nО 09:00 год. – на південному сході;<br />\r\nО 12:00 год. – на півдні;<br />\r\nО 15:00 год. – на південному заході;<br />\r\nО 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.<br />\r\nУлітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.<br />\r\nДещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.<br />\r\nОскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.<br />\r\nНа березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.<br />\r\nЗа допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 г) міряти віддаль в терені «на око»;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.<br />\r\nПід час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.<br />\r\nСпочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4 а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\n4 б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.<br />\r\nУстановіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).<br />\r\nНанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.<br />\r\nОгляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.<br />\r\nЗа допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.<br />\r\nНе змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.<br />\r\nРухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.<br />\r\nПодальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.<br />\r\nЗакінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.<br />\r\nНанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5 а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\n5 б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-42', '', '', '2011-02-01 03:18:55', '2011-02-01 01:18:55', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1242', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1243, 6, '2011-02-01 03:20:26', '2011-02-01 01:20:26', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:<br />\r\nа) основні знаки та символи<br />\r\nб) значення мірила (масштабу)<br />\r\nв) систему вживаних кольорів<br />\r\nг) спосіб означення рельєфу терену<br />\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:<br />\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;<br />\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:<br />\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;<br />\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;<br />\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;<br />\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;<br />\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.<br />\r\nМасштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.<br />\r\nІноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.<br />\r\nЧим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:<br />\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);<br />\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;<br />\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів<br />\r\n1. г) спосіб означення рельєфу терену</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.<br />\r\nНа топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\n2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.<br />\r\nРозрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.<br />\r\nКут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.<br />\r\nВеличину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.<br />\r\nГоловним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)<br />\r\n, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.<br />\r\nПід час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.<br />\r\nДля вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.<br />\r\nВиміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.<br />\r\nДовжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по<br />\r\nхордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;<br />\r\nО 09:00 год. – на південному сході;<br />\r\nО 12:00 год. – на півдні;<br />\r\nО 15:00 год. – на південному заході;<br />\r\nО 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.<br />\r\nУлітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.<br />\r\nДещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.<br />\r\nОскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.<br />\r\nНа березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.<br />\r\nЗа допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.<br />\r\nПід час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.<br />\r\nСпочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\n4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.<br />\r\nУстановіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).<br />\r\nНанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.<br />\r\nОгляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.<br />\r\nЗа допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.<br />\r\nНе змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.<br />\r\nРухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.<br />\r\nПодальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.<br />\r\nЗакінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.<br />\r\nНанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\n5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p></blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-43', '', '', '2011-02-01 03:20:26', '2011-02-01 01:20:26', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1243', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1244, 6, '2011-02-01 03:20:35', '2011-02-01 01:20:35', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:<br />\r\nа) основні знаки та символи<br />\r\nб) значення мірила (масштабу)<br />\r\nв) систему вживаних кольорів<br />\r\nг) спосіб означення рельєфу терену<br />\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:<br />\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;<br />\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:<br />\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;<br />\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;<br />\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;<br />\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;<br />\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.<br />\r\nМасштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.<br />\r\nІноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.<br />\r\nЧим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:<br />\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);<br />\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;<br />\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів<br />\r\n1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.<br />\r\nНа топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\n2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.<br />\r\nРозрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.<br />\r\nКут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.<br />\r\nВеличину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.<br />\r\nГоловним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)<br />\r\n, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.<br />\r\nПід час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.<br />\r\nДля вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.<br />\r\nВиміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.<br />\r\nДовжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по<br />\r\nхордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;<br />\r\nО 09:00 год. – на південному сході;<br />\r\nО 12:00 год. – на півдні;<br />\r\nО 15:00 год. – на південному заході;<br />\r\nО 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.<br />\r\nУлітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.<br />\r\nДещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.<br />\r\nОскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.<br />\r\nНа березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.<br />\r\nЗа допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.<br />\r\nПід час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.<br />\r\nСпочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\n4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.<br />\r\nУстановіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).<br />\r\nНанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.<br />\r\nОгляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.<br />\r\nЗа допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.<br />\r\nНе змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.<br />\r\nРухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.<br />\r\nПодальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.<br />\r\nЗакінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.<br />\r\nНанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\n5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-44', '', '', '2011-02-01 03:20:35', '2011-02-01 01:20:35', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1244', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1246, 6, '2011-02-01 03:24:51', '2011-02-01 01:24:51', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\n<ol style="text-align: justify;">\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\n<p>а) основні знаки та символи</p>\n<p>б) значення мірила (масштабу)</p>\n<p>в) систему вживаних кольорів</p>\n<p>г) спосіб означення рельєфу терену</p>\n<p>ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\n<p>а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\n<p>б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\n<p>в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:\n<p>а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\n<p>б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\n<p>в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\n<p>г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\n<p>ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\n<p>а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\n<p>б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\n<p>а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\n<p>б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\n</ol>\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:</p>\n<p>-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);</p>\n<p>-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;</p>\n<p>-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів</p>\n<p>1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\n<p>2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)</p>\n<p>, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;</p>\n<p>О 09:00 год. – на південному сході;</p>\n<p>О 12:00 год. – на півдні;</p>\n<p>О 15:00 год. – на південному заході;</p>\n<p>О 18:00 год. – на заході;</p>\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\n<tbody>\n<tr style="text-align: center;">\n<td width="36">№</td>\n<td width="236">Джерела світла</td>\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\n</tr>\n<tr>\n<td>1</td>\n<td>Відблиск вогнища</td>\n<td>6-8</td>\n</tr>\n<tr>\n<td>2</td>\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\n<td>1.5-2</td>\n</tr>\n<tr>\n<td>3</td>\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\n<td>1.5</td>\n</tr>\n<tr>\n<td>4</td>\n<td>Світло сірника</td>\n<td>1.5</td>\n</tr>\n<tr>\n<td>5</td>\n<td>Вогник цигарки</td>\n<td>0.5</td>\n</tr>\n</tbody>\n</table>\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\n<tbody>\n<tr>\n<td>№</td>\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">1</td>\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\n<td width="104" valign="top">100</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">2</td>\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">3</td>\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\n<td width="104" valign="top">200</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">4</td>\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">5</td>\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">6</td>\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">7</td>\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">8</td>\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\n<td width="104" valign="top">5000</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="36" valign="top">9</td>\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\n</tr>\n</tbody>\n</table>\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\n<tbody>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">№</td>\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">1</td>\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\n<td width="85" valign="top">50</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">2</td>\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\n<td width="85" valign="top">20</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">3</td>\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">4</td>\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">5</td>\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\n<td width="85" valign="top">4</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">6</td>\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\n<td width="85" valign="top">2</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">7</td>\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\n<td width="85" valign="top">6</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">8</td>\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\n<td width="85" valign="top">4</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">9</td>\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">10</td>\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">11</td>\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">12</td>\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">13</td>\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\n<td width="85" valign="top">2</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">14</td>\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">15</td>\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\n<td width="85" valign="top">20</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">16</td>\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\n</tr>\n<tr>\n<td width="45" valign="top">17</td>\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\n</tr>\n</tbody>\n</table>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\n<p>4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\n<p>5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\n</blockquote>\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\n<p align="ridht">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-45', '', '', '2011-02-01 03:24:51', '2011-02-01 01:24:51', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1246', 0, 'revision', '', 0),
(1245, 6, '2011-02-01 03:22:32', '0000-00-00 00:00:00', '', 'Авточернетка', '', 'auto-draft', 'open', 'open', '', '', '', '', '2011-02-01 03:22:32', '0000-00-00 00:00:00', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1245', 0, 'post', '', 0),
(1254, 6, '2011-02-01 03:59:58', '2011-02-01 01:59:58', '<img class="alignnone" title="Канойкаство" src="http://farm6.static.flickr.com/5291/5405956828_14b981752f_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />', 'Вмілість Канойкарство', '', 'trash', 'open', 'open', '', '%d0%b2%d0%bc%d1%96%d0%bb%d1%96%d1%81%d1%82%d1%8c-%d0%ba%d0%b0%d0%bd%d0%be%d0%b9%d0%ba%d0%b0%d1%80%d1%81%d1%82%d0%b2%d0%be', '', '', '2011-02-01 04:33:44', '2011-02-01 02:33:44', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1254', 0, 'post', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1247, 6, '2011-02-01 03:24:56', '2011-02-01 01:24:56', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\r\n<p>а) основні знаки та символи</p>\r\n<p>б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n<p>в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n<p>ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\r\n<p>а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n<p>в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:\r\n<p>а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n<p>б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n<p>в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n<p>г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n<p>ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\r\n<p>а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\r\n<p>а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\r\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\r\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\r\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:</p>\r\n<p>-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);</p>\r\n<p>-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;</p>\r\n<p>-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\r\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\r\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\r\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\r\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\r\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)</p>\r\n<p>, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\r\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\r\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\r\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\r\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\r\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;</p>\r\n<p>О 09:00 год. – на південному сході;</p>\r\n<p>О 12:00 год. – на півдні;</p>\r\n<p>О 15:00 год. – на південному заході;</p>\r\n<p>О 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\r\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\r\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\r\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\r\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\r\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\r\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\r\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\r\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\r\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\r\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\r\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\r\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\r\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\r\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\r\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\r\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n<p align="right">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-46', '', '', '2011-02-01 03:24:56', '2011-02-01 01:24:56', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1247', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1248, 6, '2011-02-01 03:25:01', '2011-02-01 01:25:01', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\r\n<p>а) основні знаки та символи</p>\r\n<p>б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n<p>в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n<p>ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\r\n<p>а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n<p>в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:\r\n<p>а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n<p>б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n<p>в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n<p>г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n<p>ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\r\n<p>а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\r\n<p>а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\r\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\r\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\r\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:</p>\r\n<p>-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);</p>\r\n<p>-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;</p>\r\n<p>-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\r\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\r\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\r\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\r\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\r\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)</p>\r\n<p>, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\r\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\r\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\r\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\r\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\r\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;</p>\r\n<p>О 09:00 год. – на південному сході;</p>\r\n<p>О 12:00 год. – на півдні;</p>\r\n<p>О 15:00 год. – на південному заході;</p>\r\n<p>О 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\r\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\r\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\r\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\r\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\r\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\r\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\r\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\r\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\r\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\r\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\r\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\r\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\r\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\r\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\r\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\r\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n<p align="right">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-47', '', '', '2011-02-01 03:25:01', '2011-02-01 01:25:01', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1248', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1251, 6, '2011-02-01 03:32:37', '2011-02-01 01:32:37', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\r\nа) основні знаки та символи\r\nб) значення мірила (масштабу)\r\nв) систему вживаних кольорів\r\nг) спосіб означення рельєфу терену\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\r\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\r\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\r\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:</p>\r\n<p>-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);</p>\r\n<p>-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;</p>\r\n<p>-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\r\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\r\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\r\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\r\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\r\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)</p>\r\n<p>, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\r\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\r\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\r\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\r\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\r\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;</p>\r\n<p>О 09:00 год. – на південному сході;</p>\r\n<p>О 12:00 год. – на півдні;</p>\r\n<p>О 15:00 год. – на південному заході;</p>\r\n<p>О 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\r\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\r\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\r\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\r\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\r\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\r\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\r\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\r\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\r\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\r\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\r\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\r\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\r\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\r\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\r\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\r\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n<p align="right">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-49', '', '', '2011-02-01 03:32:37', '2011-02-01 01:32:37', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1251', 0, 'revision', '', 0),
(1249, 6, '2011-02-01 00:33:05', '2011-01-31 22:33:05', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5291/5405956828_14b981752f_m.jpg" alt="Канойкарство" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_s.jpg" alt="Картографія" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=196" target="_self"><img src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_ff7da7a857_s.jpg" alt="Куховарення" width="60" height="60" /></a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Канойкарство</td>\r\n<td align="center">Картографія</td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=196" target="_self">Куховарення</a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5254/5405350875_9d8f039060_s.jpg" alt="Мандрівництво" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5260/5405350913_0bc8bdac8e_s.jpg" alt="Сигналізація" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5178/5405956996_fa9008cd67_s.jpg" alt="Табірництво" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Мандрівництво</td>\r\n<td align="center">Сигналізація</td>\r\n<td align="center">Табірництво</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5096/5405350959_0180417901_s.jpg" alt="Одне перо" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5215/5405351089_906824f1bd_s.jpg" alt="Два пера" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5179/5405957070_0b29547f71_s.jpg" alt="Три пера" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Одне перо</td>\r\n<td align="center">Два Пера</td>\r\n<td align="center">Три пера</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5017/5405351029_0128108b5f_s.jpg" alt="Піонірка" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Піонірка</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'А. Вмілості Практичного Пластування', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1147-revision-5', '', '', '2011-02-01 00:33:05', '2011-01-31 22:33:05', '', 1147, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1249', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1250, 6, '2011-02-01 03:25:44', '2011-02-01 01:25:44', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\r\n<p>а) основні знаки та символи</p>\r\n<p>б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n<p>в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n<p>ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\r\n<p>а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n<p>в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:\r\n<p>а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n<p>б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n<p>в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n<p>г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n<p>ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\r\n<p>а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\r\n<p>а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\r\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\r\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\r\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">В Україні розрізняють  топографічні карти як:</p>\r\n<p>-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);</p>\r\n<p>-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;</p>\r\n<p>-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\r\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\r\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\r\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\r\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\r\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)</p>\r\n<p>, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\r\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\r\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\r\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\r\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\r\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;</p>\r\n<p>О 09:00 год. – на південному сході;</p>\r\n<p>О 12:00 год. – на півдні;</p>\r\n<p>О 15:00 год. – на південному заході;</p>\r\n<p>О 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\r\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\r\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\r\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\r\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\r\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\r\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\r\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\r\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\r\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\r\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\r\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\r\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\r\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\r\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\r\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\r\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n<p align="right">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-48', '', '', '2011-02-01 03:25:44', '2011-02-01 01:25:44', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1250', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1253, 6, '2011-02-01 03:34:38', '2011-02-01 01:34:38', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:<br />\r\nа) основні знаки та символи<br />\r\nб) значення мірила (масштабу)<br />\r\nв) систему вживаних кольорів<br />\r\nг) спосіб означення рельєфу терену<br />\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:<br />\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;<br />\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:<br />\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;<br />\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;<br />\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;<br />\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;<br />\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\r\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\r\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\r\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p>В Україні розрізняють  топографічні карти як:<br />\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);<br />\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;<br />\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\r\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\r\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\r\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\r\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\r\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)</p>\r\n<p>, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\r\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\r\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\r\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\r\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\r\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\nО 06:00 год. – на сході;\r\nО 09:00 год. – на південному сході;\r\nО 12:00 год. – на півдні;\r\nО 15:00 год. – на південному заході;\r\nО 18:00 год. – на заході;\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\r\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\r\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\r\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\r\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\r\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\r\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\r\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\r\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\r\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\r\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\r\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\r\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\r\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\r\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\r\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\r\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n<p align="right">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-51', '', '', '2011-02-01 03:34:38', '2011-02-01 01:34:38', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1253', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1252, 6, '2011-02-01 03:34:08', '2011-02-01 01:34:08', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:<br />\r\nа) основні знаки та символи<br />\r\nб) значення мірила (масштабу)<br />\r\nв) систему вживаних кольорів<br />\r\nг) спосіб означення рельєфу терену<br />\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:<br />\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;<br />\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:<br />\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;<br />\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;<br />\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;<br />\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;<br />\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. а) основні знаки та символи</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. б) значення мірила (масштабу)</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\r\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\r\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\r\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\nВ Україні розрізняють  топографічні карти як:\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. в) систему вживаних кольорів</p>\r\n<p>1. г) спосіб означення рельєфу терену</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\r\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса</p>\r\n<p>2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\r\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\r\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\r\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\r\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів)</p>\r\n<p>, а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\r\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\r\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\r\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\r\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\r\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p style="text-align: justify;">О 06:00 год. – на сході;</p>\r\n<p>О 09:00 год. – на південному сході;</p>\r\n<p>О 12:00 год. – на півдні;</p>\r\n<p>О 15:00 год. – на південному заході;</p>\r\n<p>О 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\r\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\r\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\r\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\r\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\r\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3. г) міряти віддаль в терені «на око»;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\r\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\r\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;</p>\r\n<p>4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\r\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\r\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\r\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\r\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\r\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\r\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\r\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\r\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\r\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;"><p>5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;</p>\r\n<p>5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;</p>\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n<p align="right">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-50', '', '', '2011-02-01 03:34:08', '2011-02-01 01:34:08', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1252', 0, 'revision', '', 0),
(1255, 6, '2011-02-01 03:59:58', '2011-02-01 01:59:58', '<img class="alignnone" title="Канойкаство" src="http://farm6.static.flickr.com/5291/5405956828_14b981752f_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />', 'Вмілість Канойкарство', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1254-revision', '', '', '2011-02-01 03:59:58', '2011-02-01 01:59:58', '', 1254, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1255', 0, 'revision', '', 0),
(1257, 6, '2011-02-02 03:08:58', '2011-02-02 01:08:58', '1. Успішно пройти передумовну вправу плавання:<img class="alignright" title="Канойкаство" src="http://farm5.static.flickr.com/4107/5409254524_84ddf9d181_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />\n<em>а) проплисти 75 м будь-яким стилем;\nб) проплисти 25 м на спині відпочинковим стилем;\nв) втриматися на глибокій воді протягом 10 хвилин;\nг) на глибокій воді скинути з себе сорочку, штани й черевики;\nґ) вміти правильно вдягнути та використовувати рятувальний жилет.</em>\n2. Назвати частини канойки та весла; показати, як тимчасово  полагодити зламане весло і як залатати діру (2,5 см у діаметрі) у  канойці.\n3. Знати приписи навантаження канойки та правила безпеки.\n4. Спустити канойку на воду з кам''янистого берега, з піскового берега та з пристані. Правильно причалити до суші.\n5. Знати, як гребти наступними способами: відштовх, притяг, широкий розмах, гребний відштовх і стрим.\n6. Провеслувати канойкою одинцем 100 метрів, веслуючи 50 метрів виключно з одного боку канойки, тоді 50 метрів з другого боку.\n7. Правильно перемінюватись місцем сидіння з другою особою в канойці; вискочити і сісти в канойку на воді.\n8. В повному вбранні проплисти 25 м до берега у тонучій канойці.\n9. Випорожнити свою канойку й перевернуту другу затоплену канойку на воді за допомогою власної канойки.\n10. Показати, як зробити в парі із партнером портаж з канойкою.\n11. Пояснити, як пізнати в кам''янистій плиткій річці безпечний шлях.\n12. Відбути хоча б 20-кілометрову прогульку канойками (не мусить бути в один день).\n13. Показати, як після використання зберігати канойку на березі.', 'Вмілість Канойкарство', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1256-revision', '', '', '2011-02-02 03:08:58', '2011-02-02 01:08:58', '', 1256, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1257', 0, 'revision', '', 0),
(1258, 6, '2011-02-01 03:27:57', '2011-02-01 01:27:57', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5291/5405956828_14b981752f_m.jpg" alt="Канойкарство" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=342" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_s.jpg" alt="Картографія" width="60" height="60" /></a></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=196" target="_self"><img src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_ff7da7a857_s.jpg" alt="Куховарення" width="60" height="60" /></a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Канойкарство</td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=342" target="_self">Картографія</a></td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=196" target="_self">Куховарення</a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5254/5405350875_9d8f039060_s.jpg" alt="Мандрівництво" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5260/5405350913_0bc8bdac8e_s.jpg" alt="Сигналізація" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5178/5405956996_fa9008cd67_s.jpg" alt="Табірництво" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Мандрівництво</td>\r\n<td align="center">Сигналізація</td>\r\n<td align="center">Табірництво</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5096/5405350959_0180417901_s.jpg" alt="Одне перо" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5215/5405351089_906824f1bd_s.jpg" alt="Два пера" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5179/5405957070_0b29547f71_s.jpg" alt="Три пера" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Одне перо</td>\r\n<td align="center">Два Пера</td>\r\n<td align="center">Три пера</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5017/5405351029_0128108b5f_s.jpg" alt="Піонірка" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Піонірка</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'А. Вмілості Практичного Пластування', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1147-revision-6', '', '', '2011-02-01 03:27:57', '2011-02-01 01:27:57', '', 1147, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1258', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1259, 6, '2011-02-02 03:14:17', '2011-02-02 01:14:17', '<img class="alignright" title="Канойкаство" src="http://farm5.static.flickr.com/4107/5409254524_84ddf9d181_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /><ol style="text-align: justify;"><li>1. Успішно пройти передумовну вправу плавання:\nа) проплисти 75 м будь-яким стилем;\nб) проплисти 25 м на спині відпочинковим стилем;\nв) втриматися на глибокій воді протягом 10 хвилин;\nг) на глибокій воді скинути з себе сорочку, штани й черевики;\nґ) вміти правильно вдягнути та використовувати рятувальний жилет.</li>\n<li>2. Назвати частини канойки та весла; показати, як тимчасово  полагодити зламане весло і як залатати діру (2,5 см у діаметрі) у  канойці.</li>\n<li>3. Знати приписи навантаження канойки та правила безпеки.</li>\n<li>4. Спустити канойку на воду з кам''янистого берега, з піскового берега та з пристані. Правильно причалити до суші.</li>\n<li>5. Знати, як гребти наступними способами: відштовх, притяг, широкий розмах, гребний відштовх і стрим.</li>\n<li>6. Провеслувати канойкою одинцем 100 метрів, веслуючи 50 метрів виключно з одного боку канойки, тоді 50 метрів з другого боку.\n<li>7. Правильно перемінюватись місцем сидіння з другою особою в канойці; вискочити і сісти в канойку на воді.\n<li>8. В повному вбранні проплисти 25 м до берега у тонучій канойці.\n<li>9. Випорожнити свою канойку й перевернуту другу затоплену канойку на воді за допомогою власної канойки.\n<li>10. Показати, як зробити в парі із партнером портаж з канойкою.\n<li>11. Пояснити, як пізнати в кам''янистій плиткій річці безпечний шлях.\n<li>12. Відбути хоча б 20-кілометрову прогульку канойками (не мусить бути в один день).\n<li>13. Показати, як після використання зберігати канойку на березі.\n</ol>', 'Вмілість Канойкарство', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1256-autosave', '', '', '2011-02-02 03:14:17', '2011-02-02 01:14:17', '', 1256, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1259', 0, 'revision', '', 0),
(1260, 6, '2011-02-02 03:09:27', '2011-02-02 01:09:27', '1. Успішно пройти передумовну вправу плавання:<img class="alignright" title="Канойкаство" src="http://farm5.static.flickr.com/4107/5409254524_84ddf9d181_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<em>а) проплисти 75 м будь-яким стилем;\r\nб) проплисти 25 м на спині відпочинковим стилем;\r\nв) втриматися на глибокій воді протягом 10 хвилин;\r\nг) на глибокій воді скинути з себе сорочку, штани й черевики;\r\nґ) вміти правильно вдягнути та використовувати рятувальний жилет.</em>\r\n2. Назвати частини канойки та весла; показати, як тимчасово  полагодити зламане весло і як залатати діру (2,5 см у діаметрі) у  канойці.\r\n3. Знати приписи навантаження канойки та правила безпеки.\r\n4. Спустити канойку на воду з кам''янистого берега, з піскового берега та з пристані. Правильно причалити до суші.\r\n5. Знати, як гребти наступними способами: відштовх, притяг, широкий розмах, гребний відштовх і стрим.\r\n6. Провеслувати канойкою одинцем 100 метрів, веслуючи 50 метрів виключно з одного боку канойки, тоді 50 метрів з другого боку.\r\n7. Правильно перемінюватись місцем сидіння з другою особою в канойці; вискочити і сісти в канойку на воді.\r\n8. В повному вбранні проплисти 25 м до берега у тонучій канойці.\r\n9. Випорожнити свою канойку й перевернуту другу затоплену канойку на воді за допомогою власної канойки.\r\n10. Показати, як зробити в парі із партнером портаж з канойкою.\r\n11. Пояснити, як пізнати в кам''янистій плиткій річці безпечний шлях.\r\n12. Відбути хоча б 20-кілометрову прогульку канойками (не мусить бути в один день).\r\n13. Показати, як після використання зберігати канойку на березі.', 'Вмілість Канойкарство', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1256-revision-2', '', '', '2011-02-02 03:09:27', '2011-02-02 01:09:27', '', 1256, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1260', 0, 'revision', '', 0),
(1261, 6, '2011-02-02 03:14:25', '2011-02-02 01:14:25', '<img class="alignright" title="Канойкаство" src="http://farm5.static.flickr.com/4107/5409254524_84ddf9d181_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /><ol style="text-align: justify;"><li>1. Успішно пройти передумовну вправу плавання:\r\nа) проплисти 75 м будь-яким стилем;\r\nб) проплисти 25 м на спині відпочинковим стилем;\r\nв) втриматися на глибокій воді протягом 10 хвилин;\r\nг) на глибокій воді скинути з себе сорочку, штани й черевики;\r\nґ) вміти правильно вдягнути та використовувати рятувальний жилет.</li>\r\n<li>2. Назвати частини канойки та весла; показати, як тимчасово  полагодити зламане весло і як залатати діру (2,5 см у діаметрі) у  канойці.</li>\r\n<li>3. Знати приписи навантаження канойки та правила безпеки.</li>\r\n<li>4. Спустити канойку на воду з кам''янистого берега, з піскового берега та з пристані. Правильно причалити до суші.</li>\r\n<li>5. Знати, як гребти наступними способами: відштовх, притяг, широкий розмах, гребний відштовх і стрим.</li>\r\n<li>6. Провеслувати канойкою одинцем 100 метрів, веслуючи 50 метрів виключно з одного боку канойки, тоді 50 метрів з другого боку.</li>\r\n<li>7. Правильно перемінюватись місцем сидіння з другою особою в канойці; вискочити і сісти в канойку на воді.</li>\r\n<li>8. В повному вбранні проплисти 25 м до берега у тонучій канойці.</li>\r\n<li>9. Випорожнити свою канойку й перевернуту другу затоплену канойку на воді за допомогою власної канойки.</li>\r\n<li>10. Показати, як зробити в парі із партнером портаж з канойкою.</li>\r\n<li>11. Пояснити, як пізнати в кам''янистій плиткій річці безпечний шлях.</li>\r\n<li>12. Відбути хоча б 20-кілометрову прогульку канойками (не мусить бути в один день).</li>\r\n<li>13. Показати, як після використання зберігати канойку на березі.</li>\r\n</ol>', 'Вмілість Канойкарство', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1256-revision-3', '', '', '2011-02-02 03:14:25', '2011-02-02 01:14:25', '', 1256, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1261', 0, 'revision', '', 0),
(1262, 6, '2011-02-02 03:10:40', '2011-02-02 01:10:40', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=1256" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5291/5405956828_14b981752f_m.jpg" alt="Канойкарство" width="60" height="60" /></a></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=342" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_s.jpg" alt="Картографія" width="60" height="60" /></a></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=196" target="_self"><img src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_ff7da7a857_s.jpg" alt="Куховарення" width="60" height="60" /></a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><a href="../?p=1256" target="_self">Канойкарство</a></td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=342" target="_self">Картографія</a></td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=196" target="_self">Куховарення</a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5254/5405350875_9d8f039060_s.jpg" alt="Мандрівництво" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5260/5405350913_0bc8bdac8e_s.jpg" alt="Сигналізація" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5178/5405956996_fa9008cd67_s.jpg" alt="Табірництво" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Мандрівництво</td>\r\n<td align="center">Сигналізація</td>\r\n<td align="center">Табірництво</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5096/5405350959_0180417901_s.jpg" alt="Одне перо" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5215/5405351089_906824f1bd_s.jpg" alt="Два пера" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5179/5405957070_0b29547f71_s.jpg" alt="Три пера" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Одне перо</td>\r\n<td align="center">Два Пера</td>\r\n<td align="center">Три пера</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5017/5405351029_0128108b5f_s.jpg" alt="Піонірка" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Піонірка</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'А. Вмілості Практичного Пластування', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1147-revision-7', '', '', '2011-02-02 03:10:40', '2011-02-02 01:10:40', '', 1147, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1262', 0, 'revision', '', 0),
(1263, 6, '2011-02-02 03:19:29', '2011-02-02 01:19:29', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=1256" target="_self"><img src="http://farm5.static.flickr.com/4107/5409254524_84ddf9d181_m.jpg" alt="Канойкарство" width="60" height="60" /></a></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=342" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5216/5409254552_a28a8c8acc_m.jpg" alt="Картографія" width="60" height="60" /></a></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=196" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5053/5408645197_f543a2eeef_m.jpg" alt="Куховарення" width="60" height="60" /></a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><a href="../?p=1256" target="_self">Канойкарство</a></td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=342" target="_self">Картографія</a></td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=196" target="_self">Куховарення</a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5299/5409254618_a66396fc96_m.jpg" alt="Мандрівництво" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5174/5408645247_0e155e5b38_m.jpg" alt="Сигналізація" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5258/5409254676_5f400299de_m.jpg" alt="Табірництво" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Мандрівництво</td>\r\n<td align="center">Сигналізація</td>\r\n<td align="center">Табірництво</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5137/5408645323_e9b3cec6da_m.jpg" alt="Одне перо" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5019/5408645357_b1c097a542_m.jpg" alt="Два пера" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5217/5409254760_cc829b9dc6_m.jpg" alt="Три пера" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Одне перо</td>\r\n<td align="center">Два Пера</td>\r\n<td align="center">Три пера</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5052/5409254776_f19e746ee5_m.jpg" alt="Піонірка" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Піонірка</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'А. Вмілості Практичного Пластування', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1147-revision-8', '', '', '2011-02-02 03:19:29', '2011-02-02 01:19:29', '', 1147, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1263', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1264, 6, '2011-02-01 01:44:55', '2011-01-31 23:44:55', '<img class="alignright" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<h2>Вимоги до вмілості:</h2>\r\n<ol>\r\n	<li>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</li>\r\n	<li>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</li>\r\n	<li>Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.</li>\r\n	<li>Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</li>\r\n	<li>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</li>\r\n	<li> Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:</li>\r\n</ol>\r\n<ul>\r\n	<li>гачки на каструлі;</li>\r\n	<li>щипці до вогню;</li>\r\n	<li>забезпечення проти поширення вогню;</li>\r\n	<li>пеньок або колоду для рубання.</li>\r\n</ul>\r\n<h2>Підказки</h2>\r\n<blockquote>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</blockquote>\r\n<h4>Складання раціону</h4>\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n<ul>\r\n	<li>120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)</li>\r\n	<li>60 г жирів (масло, сало, сир)</li>\r\n	<li>500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)</li>\r\n</ul>\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\n<h4>Заготівля та зберігання продуктів</h4>\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\n<h4>Організація харчування та приготування їжі</h4>\r\n<em>Хліб</em> Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\n<em>Консерви</em> У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\n<em>Крупи і макарони</em> Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\n<em>Цукор і кондвироби</em> Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\n\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n<h4>3-разове харчування</h4>\r\n<em> Сніданок</em> Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\n<em> Обід</em> Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\n<em> Вечеря</em> Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n<h4>2-разове харчування</h4>\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\n<ul>\r\n	<li>сніданок — 35%</li>\r\n	<li>вечеря — 30%</li>\r\n	<li>великий привал — 25%</li>\r\n	<li>малі привали — 10%</li>\r\n</ul>\r\n<h4>Розрахунок кількості продуктів</h4>\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. У пригоді вам стануть нижченаведені дані.\r\n\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\n<ul>\r\n	<li>Манка 180 г</li>\r\n	<li>Сухе молоко 120 г</li>\r\n	<li>«Геркулес» 90 г</li>\r\n	<li>Перловка 30 г</li>\r\n	<li>Пшоно 20 г</li>\r\n	<li>Рис 40 г</li>\r\n	<li>Гречка 210 г</li>\r\n	<li>Мука пшенична 160 г</li>\r\n	<li>Цукор 230 г</li>\r\n</ul>\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\n<ul>\r\n	<li>масла 15 г</li>\r\n	<li>сухого молока 8 г</li>\r\n	<li>цукру 12 г</li>\r\n	<li>солі 15 г</li>\r\n	<li>згущеного молока 15 г</li>\r\n</ul>\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння:\r\n<ul>\r\n	<li>геркулес    3-5 чашок , 10-12 хв</li>\r\n	<li>гречка       5-10 чашок,  35-40 хв</li>\r\n	<li>перловка   4-8 чашок, 90-120 хв</li>\r\n	<li>рис            4-8 чашок, 18-40 хв</li>\r\n	<li>манка     8-10 чашок, 10-12 хв</li>\r\n	<li>вівсянка 6-10 чашок , 60 хв</li>\r\n	<li>пшоно    4-7 чашок, 30-40 хв</li>\r\n	<li>лапша     3-4 чашок, 10-18 хв</li>\r\n</ul>\r\nP.S. В цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\n\r\n<em>Завдання на точці:</em> запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n<blockquote>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</blockquote>\r\n<h4>Таборова кухня</h4>\r\nБудується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n<h4>Мандрівна кухня</h4>\r\nКухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\n<h4>Прихована кухня</h4>\r\nНазва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха.\r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nP.S. Звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n<blockquote>Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.</blockquote>\r\n<h4>Правила «виживання» на кухні.</h4>\r\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\r\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\r\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\r\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\r\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\r\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\r\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\r\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\r\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста.\r\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\r\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції.\r\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\r\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\r\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це.\r\n<blockquote>Успішно виконувати протягом одного дня обов’язки кухаря на таборі або прогульці, під час якого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</blockquote>\r\n<h4>Приготування їжі</h4>\r\n<em> Холодна обробка.</em> Передбачає перебирання (крупа), промивання і обчищення (овочі) харчів. Овочі не слід довго залишати у воді. Головку капусти слід занурити на 3-5 хвилин у підсолену воду, щоб у їжу не потрапила гусінь. Обчищаючи картоплю та коренеплоди, треба зрізувати якомога тонший верхній шар, бо у картоплі під шкірою міститься більше вітамінів, ніж у серцевині. Проте з порослої й позеленілої картоплі треба зрізати товстіший шар, а вічка добре вирізати.\r\n<em> Теплова обробка.</em> Знезаражує страву, бо висока температура вбиває більшу частину мікроорганізмів. Проте втрачається значна частина вітамінів і ароматичних речовин. Існує багато способів теплової обробки. Основні — варіння і смаження. Щоб їжа відповідала смаковим потребам, готуючи її, треба куштувати під час всіх найбільш відповідальних операцій приготування — помішування, заправлення і визначення готовності. Готуючи їжу, треба пам''ятати правило: краще недосолити, ніж пересолити.\r\n<h4>Лікнеп для початківців</h4>\r\n<em>Чай.</em> Воду доводять до кипіння і знімають в момент появи бульбашок. Потім засипають чай, накривають кришкою і настоюють 10 хвилин.\r\n<em> Какао</em>, її казан кладемо какао і цукор (2 чайні ложки какао-порошку на 1 людину), мішаємо і заливаємо гарячою водою, щоб утворилася густа маса. Потім ставимо на вогонь. Повільно доливаємо решту води і доводимо до кипіння.\r\n<em> Компот</em>. Свіжі або сушені фрукти миємо і кидаємо в киплячу воду. Для кращого смаку компот з сухофруктів рекомендується варити за 10 годин до споживання.\r\n<em> Картопля</em>. В першу чергу ретельно миємо картоплю. Очищати від шкірки можна лиш чисту картоплю. Після нарізання, картоплю потрібно якомога швидше варити. Чим більшими кусками нарізана картопля, тим більше в ній зберігається поживних речовин. Картоплю варимо в посудині, накритій кришкою. Солимо перед зняттям з вогню. Щоб приготувати пюре, картоплю злегка розварюємо і воду зливаємо не повністю, щоб розтовчена картопля не була сухою. Справжньою розкішшю буде додавання теплого молока...\r\n<em> Рис.</em> Промиваємо та заливаємо рис гарячою водою. Варимо при слабкому кипінні, поки зерна не набухнуть і не стануть м''якими. Вода з рису повинна википіти. Коли рис починає кипіти, його потрібно постійно помішувати. Відварюючи рис, не додавайте цукру — від цього крупа затвердне.\r\n<em> Манну крупу</em> замочують у холодній воді (тоді каша буде повністю розвареною і не матиме грудок), а потім заливають окропом. Постійно помішуючи, варять на слабкому вогні 10 хвилин до загустіння.\r\n<em> Геркулес</em>. Крупу всипають в гарячу воду і варять на слабкому вогні 30 хвилин, періодично помішуючи.\r\n<em> Макарони</em> кидають в киплячу підсолену воду. Щоб макарони не злиплись, перед готовністю можна додати трохи олії. Потім макарони промивають на друшляк) гарячою водою.\r\nПеребрану <em>гречку</em> засипають в холодну воду. Ставлять на вогонь, доводять до кипіння і варять на малому вогні 20-25 хвилин. Гречку не помішують. Якщо раз помішати, тоді потрібно помішувати постійно.\r\n<em> Суп.</em> Після закипання води кладемо картоплю, потім крупу або макарони. Коли основа напівготова, закидаємо овочі: капусту, моркву, цибулю. За 5 хвилин до готовності доводимо страву до смаку — кидаємо сіль, перець. Можна робити заправку. Окремо на сковорідці (кришці від казанка) підсмажуємо тушівку, моркву, цибулю і закидаємо за 15 хвилин до готовності супу.\r\nНА ТАБОРІ ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВЖИВАТИ:\r\nпродукти із закінченим терміном зберігання;\r\nгриби;\r\nнекип''ячене молоко;\r\nсметану, сир;\r\nковбаси.\r\nПС.: нехай юнацтво активно долучається до гутірки. Як готувати чай принаймні мають знати всі.\r\n<blockquote>Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки для каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.</blockquote>\r\nПС: цю точку просто зачитайте їм і дайте подумати. Нехай потім скажуть всі по черзі хто що придумав і хто шось вже зробив чи як долучився.\r\nЗавдання на точку: завдання об’єднане для точок 3, 4 і 5. Нехай юнацтво виготовить для вас запрошення на обід, вечерю чи сніданок. Таким чином ви зможете скуштувати і оцінити на смак, побачити їхні таборові споруди, ями на відпадки та інше.\r\n<blockquote>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</blockquote>\r\nЩоб забезпечити дрова від дощу достатньо зробити для них невеликий схрон таким чином. Вбити в землю чотири товстих патики так щоб вони утворювали прямокутник. Величину прямокутника визначаємо відносно церати, якою будемо накривати та кількості дров, яку потрібно забезпечити. Між забитими патиками складаємо дрова і накриваємо цератою. Щоб вона трималася потрібно прив’язати її до патиків. Це треба зробити так: патик, накритий цератою перев’язати поверх церати десь на двадцять сантиметрів донизу патика. Знизу церату підтиснути під дрова.\r\nЗавдання на точку:  можна влаштувати міні-змагання. Дати 5 хвилин, за які юнацтво має збирати дрова. Хто більше назбирає, той і виграв. Крім того, мають дрова на вечерю.', 'Вмілість Куховарення', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-20', '', '', '2011-02-01 01:44:55', '2011-01-31 23:44:55', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1264', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1265, 6, '2011-02-01 03:38:25', '2011-02-01 01:38:25', '<p style="text-align: justify;"><img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" /></p>\r\n<ol style="text-align: justify;">\r\n<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:<br />\r\nа) основні знаки та символи<br />\r\nб) значення мірила (масштабу)<br />\r\nв) систему вживаних кольорів<br />\r\nг) спосіб означення рельєфу терену<br />\r\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\r\n<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:<br />\r\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса<br />\r\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;<br />\r\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\r\n<li>Пояснити та продемонструвати, як:<br />\r\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;<br />\r\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;<br />\r\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;<br />\r\nг) міряти віддаль в терені «на око»;<br />\r\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\r\n<li>Виконати одне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;<br />\r\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\r\n<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:<br />\r\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;<br />\r\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\r\n</ol>\r\n<h2 style="text-align: justify;">Підказки</h2>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. а) основні знаки та символи\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Топографічна мапа – це зменшене у масштабі зображення земної поверхні на площині, виконане умовними позначками. Топографічні карти відображають цілісну картину місцевості — будову земної поверхні та розташування об''єктів. Багатий зміст топографічних карт служить джерелом різносторонньої інформації про місцевість, причому об''єм інформації на одиницю площі цих карт дуже великий, тобто вони володіють великою інформаційною ємністю, яка, однак, зменшується із зменшенням масштабу карти.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Для зручності читання планів і географічних карт використовують систему умовних позначень, які складають легенду карти. Усі види умовних позначок поділяють на площадні, позамасштабні та лінійні.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Масштабні позначки передають справжні позначки об’єкта, вони складаються із контура і його заповнення кольором або штриховкою. Наприклад, ліс, болото, озеро на плані місцевості, гори, рівнини.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Позамасштабними позначками у вигляді геометричних фігур, символів,малюнків показують об’єкти, які неможливо позначити на плані чи карті в масштабі. Наприклад: джерело, криниця, школа на плані місцевості, вершини гір, міста.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Лінійними позначками передають на плані та карті лінійні об’єкти: дороги, річки, кордони тощо.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. б) значення мірила (масштабу)\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Показати всю планету чи її окремі частини у натуральну величину не можливо. Тому для пропорційного зменшення зображення на плані, географічній карті на глобусі використовують масштаб. Він показує, в скільки разів відстань на малюнку, кресленні, плані чи карті менша за відстань на місцевості. Існує кілька видів масштабів.</p>\r\n<p>Масштаб у вигляді дробового числа,називають числовим. Він показує у скільки разів зменшене зображення. Наприклад масштаб 1:50 000 000 свідчить про те що зображення зменшено в 50 000 000 разів порівняно з справжніми розмірами. Отже 1 см. на карті чи глобусі відповідає 50 000 000 см. (500 км.) на місцевості. Крім числового є іменований масштаб, виражений словами. Його ще називають пояснювальний. Наприклад: в 1 см. – 500 км.</p>\r\n<p>Іноді застосовують лінійний масштаб (особливо на планах і картах). Його подають у вигляді прямої лінії, поділеної на рівні частини, зазвичай сантиметри. Поділки відповідають відстані на місцевості. Першу поділку зліва від нуля ділять на дрібніші частини для одержання точних результатів вимірів. Для роботи з ними використовують циркуль вимірювач.</p>\r\n<p>Чим меншою є зображувана територія на карті і чим більше подробиць її зображення,тим більший масштаб карти.</p>\r\n<p>В Україні розрізняють  топографічні карти як:<br />\r\n-оглядово-топографічні (масштаб 1:1000000, 1:500000);<br />\r\n-топографічні: дрібномасштабні (1:200000, 1:100000), середньомасштабні (1:50000, 1:25000), великомасштабні (1:10000, 1:5000) ;<br />\r\n-топографічні плани (1:2000, 1:1000, 1:500)</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. в) систему вживаних кольорів\r\n1. г) спосіб означення рельєфу терену\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Групи однорідних чи тісно пов’язаних  один з одним об''єктів показують на карті приписними кольорами. Так  водним об''єктам  відповідає  голубий колір, лісам — зелений, рельєфу земної поверхні — бронзовий, штучним формам рельєфу — чорний. Берегова лінія на карті відповідає найвищому рівневі води під чаї приливу, контури озер, ставків, берегова лінія рік позначаються в найбільш маловодний період. На картах масштабу 1:100000 і більшому наносять всі ріки і потоки. Рельєфом називається сукупність просторових форм (нерівностей) земної поверхні. На топографічних картах рельєф зображають за допомогою горизонталей, до яких додаються покази висот характерних точок місцевості і умовні знаки окремих елементів і форм рельєфу. Рельєф земної поверхні складений схилами (скатами) різної форми і крутизни. При зустрічі двох схилів виникають лінії перегину рельєфу: водороздільна і водозбірна лінії, бровка і підошва скату. Водороздільна лінія утворюється на випуклій формі рельєфу при зустрічі двох схилів протилежного напрямку; на ній проходить перехід від піднесення до спуску. Водозбірна лінія — лінія перегину схилів протилежного напряму на вгнутій формі рельєфу, на ній проходить перехід від спуску до піднесення. Горизонталь — це уявна лінія на фізичній поверхні Землі, всі точки якої мають однакову висоту над рівнем моря. Нескладні сукупності схилів утворюють прості форми рельєфу. До них відносяться додатні форми, що піднімаються над оточуючою їх місцевістю, — гора (пагорб), простий хребет, виступи від''ємні, вгнуті форми — впадина, долин,.» (лощина, балка), прогин схилу гора як і менша форма рельєфу — пагорб, зображаються замкнутими горизонталями з бергштрихами, напрямленими назовні від них. За топографічними картами визначають тип рельєфу, його складові форми, абсолютні і відносні висоти точок, крутизну схилів. Для вимірювання крутизни схилів на топографічних картах серед елементів додаткового оснащення під південною рамкою дається графік закладень.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">1. ґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Головним призначенням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. При цьому спочатку орієнтують саму карту, потім звіряють карту з місцевістю і знаходять точку стояння. Положення точки стояння визначають шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірне за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів), а також промірюванням відстаней і засічками. Положення точки стояння на відкритій місцевості визначають окомірним шляхом вимірювання, відносно знайдених на карті найближчих помітних предметів місцевості.</p>\r\n<p>На топографічній карті напрями сторін світу (горизонту) визначають за лініями градусної сітки. На плані місцевості напрям на північ  часто позначають стрілкою у верхньому правому куті. Якщо стрілки немає, то північ плану завжди в горі, південь – внизу, захід – ліворуч, схід – праворуч.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">2. а) зорієнтування мапи за допомогою компаса\r\n2. б) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Зорієнтувати мапу – це означає надати їй положення, за якого верхня сторона рамки карти буде повернена на північ, а усі напрями й лінії обєкти на карті будуть паралельними відповідними напрямами і обєктами на місцевості.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Надійніше за все орієнтуватися за компасом. Темна частина його стрілки завжди вказує на північ. Напрям руху встановлюють за шкалою компаса, визначивши азимут (з арабської – напрям,шлях ) - кут між напрямом на північ і напрямом на даний предмет.</p>\r\n<p>Розрізняють  істинний та магнітний азимут. Насправді стрілка компаса показує не на північний географічний полюс Землі, а на магнітний (78?? пн. ш., 101? зх. д.), який знаходиться в районі Канадського Арктичного архіпелагу. Тому азимут, визначений за допомогою компаса, називають магнітним. Він є кутом між напрямом на Північний магнітний полюс і на даний предмет. Істинним азимутом визначають як кут між напрямом на Північний географічний полюс так і на даний предмет.</p>\r\n<p>Кут між істинним і магнітним азимутом називають магнітним схиленням. Його враховують штурмани кораблів та літаків визначаючи курс корабля а також військові і туристи при орієнтуванні на місцевості. Магнітне схилення підписують на планах та топографічних картах. Воно буває західним і східним. Щоб знайти істинний азимут, слід визначити за компасом магнітний азимут та врахувати магнітне схилення. Якщо магнітне схилення східне, його слід додати до показника магнітного азимута, якщо західне – відняти.</p>\r\n<p>Величину магнітного та істинного азимутів виражають у градусах від 0? до 360? і відраховують за рухм стрілки годинника. Так, азимут предмета, що розміщений на північ від спостерігача, - 0? або 360?, на південь – 180?, на схід 90?, на захід – 270?.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">2. в) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Щоб зорієнтувати мапи за допомогою компаса потрібно спочатку визначити магнітний азимут на один із місцевих предметів, а потім знайти всі інші напрями горизонту (сторони світу) на мапі.</p>\r\n<p>Головним завданням топографічної карти є орієнтування на місцевості за її допомогою. Отже, своє місце перебування на мапі визначається шляхом співставлення карти з місцевістю, окомірним методом за оточуючими предметами (метод ресекції азимутів) , а також промірювання відстаней і засічки.</p>\r\n\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3. а) обчислити довжину дороги на основі мапи;</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Відстані на мапі можна вимірювати лінійкою, циркулем-вимірювачем і курвіметром.</p>\r\n<p>Під час вимірювання лінійкою довжини дороги (Наприклад на карті масштабом в 1см 250м),  спочатку вимірюємо відстань дороги лінійкою на мапі (20.3 см).І пізніше множимо відстань на карті на масштаб 20.3см x 250см = 5075 см = 5.075 км.</p>\r\n<p>Для вимірювання циркулем – вимірювачем між голками циркуля встановлюємо на лінійці на два сусідні штрихи,що позначають сантиметри. Так щоб розхил ніжок дорівнював 1 см. Далі крокуючи циркулем за заданим маршрутом, відлічуємо кількість сантиметрів. На поворотах відрізки менші від 1см, тут вимірюємо лінійкою. В кінці знайдену відстань підраховуємо і множимо на масштаб.</p>\r\n<p>Виміювання курвіметром використовують для більш точних вимірів відстаней.</p>\r\n<p>Довжина звивистого маршруту на карті трохи менша від дійсного, оскільки повороти дороги на карті під час вимірювання ніби вирівнюють (узагальнюють), криві ділянки вимірюють по</p>\r\n<p>хордах. Особливо спотворюються довжини на розчленованій місцевості .Виходячи з цього, у виміряну величину треба вводити поправку, помноживши одержану величину на коефіцієнт для гірської місцевості – 1.15, для горбистої (середньо розчленований ) – 1.05, для рівнниної ()слабо розчленованої) – 1,0.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3 б) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Для визначення сторін за допомогою сонця потрібно пам’ятати, що сонце знаходиться:</p>\r\n<p>О 06:00 год. – на сході;<br />\r\nО 09:00 год. – на південному сході;<br />\r\nО 12:00 год. – на півдні;<br />\r\nО 15:00 год. – на південному заході;<br />\r\nО 18:00 год. – на заході;</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Визначаючи напрями, слід враховувати, що сонце в середньому переміщується на 15? за 1 год або на 1? за 4 хв. У момент спостереження визначають на скільки градусів сонце змінило положення від напряму на схід або південь.</p>\r\n<p>Улітку на широтах України в перші години після сходу і в останні перед заходом Сонця воно переміщується відносно лінії горизонту на 7 - 10? за 1 год. Це слід враховувати, визначаючи напрям до 7 год і після 19 год.</p>\r\n<p>Дещо точніше сторони горизонту визначають за Сонцем та  годинником: кладуть годинник горизонтально і повертають так, щоб годинникова стрілка вістрям була спрямована в сторону Сонця. Кут між стрілкою і напрямом від центру годинника на цифру «1» циферблату (влітку, а при відміні літнього часу — цифру «12»), уявно ділять навпіл прямоюлінією, яка і вкаже напрям на південь.</p>\r\n<p>Оскільки напрям на Полярну зірку майже завжди співпадає з північним напрямом істинного меридіану, в ясну ніч знаходять Полярну за сузір''ям Великої Ведмедиці. Для цього пряму, що з''єднує дві крайні зірки «великого ківша», уявно продовжують і відкладають на ній збільшену в п''ять разів видиму відстань між цими двома зірками і в кінці лінії буде виявлена яскрава Полярна зірка.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3. в) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Навчимось вимірювати геометричні виміри за допомогою компаса методом засічок. Для прикладу візьмемо відстань між двома точками АВ, що знаходяться на протилежному березі річки.</p>\r\n<p>На березі річки позначаємо базис (робочу основу) довжиною, трохи більшою ніж відстань точок АВ на протилежному березі. Кінці базису – точки 1 і 2 закріплюємо кілочками, ретельно вимірюємо його і записуємо. На точці 1 встановлюємо компас у робоче положення, вимірюємо магнітний азимут базису й магнітні азимути точок А і В.Результати записуємо. Потім встановлюємо компас на точці 2, вимірюємо магнітні азимути точок А, В і дані також записуємо. Щоб визначити відстань між двома не доступними точками А і В, результаи вімірювань треба нанести в прийнятому масштабі на мапу.  Для цього на аркуш паперу наносять точк 1 базису і через неї проводять вертикальну лінію (меридіан) позначивши її кінці буквами Пн. – північ і Пд. – південь. За допомогою транспортира відкладають магнітний азимут лінії базису і під лінійку гостри олівцем проводять цю лінію  на папері. Від точки 1 у масштабі відкладають довжину базаису, позначають точку 2 і проводять через неї магнітний меридіан, як на точці 1.</p>\r\n<p>За допомогою транспортира із точок 1 і 2 відкладають магнітні азимути точок А В. Перетин на мапі ліній візування є місцем точок А і В. Вимірявши лінійкою відстані між цими точками всантиметрах,  можна за масштабом мапи визначити її в метрах. Потім переносять із точки 1 напрям магнітного меридіана в точку А і за допомогою транспортира визначають магнітний азимут лінії АВ.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3. г) міряти віддаль в терені «на око»;\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Досить зручним і наближеним методом вімірювання відстаней є метод міряти віддаль в терені «на око» або його ще називають окомірний метод. При окомірному методі порівнюють визначувану віддаль з відомим відрізком місцевості. Застосування цього методу доцільне при відстанях до 1000 м, оскільки помилки вимірювань при більших відстанях досягають 50%. На результати окомірних визначень помітно впливають умови спостереження та характер об''єктів. Наприклад, яскраві і добре освітлені предмети здаються ближчими, ніж темні чи ті, що знаходяться в затінку, в тумані, в поросі; в похмуру погоду предмети видно далі, в гористій місцевості, через яри, балки відстані здаються меншими; при спостереженні вгору чи лежачи предмети здаються ближчими, ніж при спостереженні стоячи чи зверху до низу. Ось поданні таблиці як приблизно вимірювати віддалі.</p>\r\n<p style="text-align: justify;">Орієнтування та вимірювання віддалі за світлом</p>\r\n<table style="height: 112px; text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0" width="403">\r\n<tbody>\r\n<tr style="text-align: center;">\r\n<td width="36">№</td>\r\n<td width="236">Джерела світла</td>\r\n<td width="123">Видно вночі на відстані (км)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>1</td>\r\n<td>Відблиск вогнища</td>\r\n<td>6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>2</td>\r\n<td>Відблиск пострілів рушниці</td>\r\n<td>1.5-2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>3</td>\r\n<td>Світло кишенькового ліхтарика</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>4</td>\r\n<td>Світло сірника</td>\r\n<td>1.5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td>5</td>\r\n<td>Вогник цигарки</td>\r\n<td>0.5</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Віддаль початку видимості предмета</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td>№</td>\r\n<td width="255" valign="top">Видно</td>\r\n<td width="104" valign="top">На відстані, (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">1</td>\r\n<td width="255" valign="top">Риси обличчя людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">2</td>\r\n<td width="255" valign="top">Обрис голови і плечей людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">100-200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">3</td>\r\n<td width="255" valign="top">Постать людини і колір одягу</td>\r\n<td width="104" valign="top">200</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">4</td>\r\n<td width="255" valign="top">Рухома постать людини</td>\r\n<td width="104" valign="top">400-700</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">5</td>\r\n<td width="255" valign="top">Телефонні стовпи</td>\r\n<td width="104" valign="top">1000-2000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">6</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двер, вікна, димар, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">2000-3000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">7</td>\r\n<td width="255" valign="top">Двері, вікна, будинок</td>\r\n<td width="104" valign="top">3000-4000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">8</td>\r\n<td width="255" valign="top">Контур будинку</td>\r\n<td width="104" valign="top">5000</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="36" valign="top">9</td>\r\n<td width="255" valign="top">Водопровідні башти, високі будинки</td>\r\n<td width="104" valign="top">11000-1500</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<p style="text-align: justify;">Розміри деяких предметів для оцінки відстані</p>\r\n<table style="text-align: justify;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="0">\r\n<tbody>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">№</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середні розміри деяких предметів</td>\r\n<td width="85" valign="top">Розмір (м.)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">1</td>\r\n<td width="265" valign="top">Відстань між телеграфними стовпами</td>\r\n<td width="85" valign="top">50</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">2</td>\r\n<td width="265" valign="top">Середня висота дерева у лісі</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">3</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота телеграфного стовпа</td>\r\n<td width="85" valign="top">6-8</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">4</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничного вагона</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">5</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота залізничної будки</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">6</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">7</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одноповерхового будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">6</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">8</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота одного поверху будинку</td>\r\n<td width="85" valign="top">4</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">9</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота вершника</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,5</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">10</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота людини</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">11</td>\r\n<td width="265" valign="top">Висота велосипедиста</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,75</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">12</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова легкового автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">1,9</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">13</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина кузова вантажного автомобіля</td>\r\n<td width="85" valign="top">2</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">14</td>\r\n<td width="265" valign="top">Ширина залізничного вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">4,25</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">15</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина пасажирського вагону</td>\r\n<td width="85" valign="top">20</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">16</td>\r\n<td width="265" valign="top">Довжина коня</td>\r\n<td width="85" valign="top">2,13</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td width="45" valign="top">17</td>\r\n<td width="265" valign="top">Розмір цеглини</td>\r\n<td width="85" valign="top">025-012</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">3 ґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Якщо вам потрібно виміряти пройдену відстань в терені а у вас немає ні мірної стрічки, ні рулетки не впадайте у відчай! Успішно і досить точно це можна зробити і кроками, треба тільки знати їх довжину.</p>\r\n<p>Під час знімання і креслення мапи місцевості кроки переводять у метри, користуючись масштабом кроків. Розглянемо побудову масштабу кроків за таких умов: масштаб знімання 1:5000 (в 1 см – 50 м ), довжина кроку – 0.7 м.</p>\r\n<p>Спочатку визначимо скільки кроків міститься в основі масштабу, тобто в 1 см на плані, або в 50 м на місцевості. 50:0,7 = 71,4 кроку. Це число важко превезти в метри.Тому обчислюємо величину основи масштабу для 100:71,4 = 1,4 см,  тобто 100 кроками на місцевості відповідає 1,4 см на мапі. За результатами цих обчислень чіткими лініями з максимальною точністю (від точності масштабу залежить точність переведення крокв у метри ) креслимо лінійний масштаб.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">4. а) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\r\n4. б) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки..\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Візьміть планшет, прикріпіть до нього аркуш цупкого паперу розмірами 124 x 43 см і компас. Лінія північ-південь на компасі має бути паралельною довгому ребру планшета. Тонкими лініями розкресліть аркуш паперу на одно- та двосантиметрові квадрати. Знизу справа аркуші позначте лінійний масштаб у кроках або метрах.</p>\r\n<p>Установіть планшет у висхідній точці таким чином, щоб було добре видно ділянку зйомки. Тепер слід зорієнтувати планшет за сторонами горизонту, повертаючи його доти, доки літери «Пн» на компасі не співпадуть з напрямком кінця магнітної стрілки, що показує на північ (планшет необхідно орієнтувати в кожній з точок).</p>\r\n<p>Нанесіть на планшет висхідну точку. ЇЇ місце залежить від напряму наміченого шляху. Якщо місцевість, що знімається, розташована від неї на північ,  то точку поставте у південній нижній частині планшета.</p>\r\n<p>Огляньте місцевість, відзначаючи добре видимі , характерні передмети: окремий пагорб, високе дерево, водоймище, міст, насип. Це – орієнтири.</p>\r\n<p>За допомогою візування визначте напрямок на орієнтир , до якого пролягає подальший маршрут. Притисніть візирну лінійку до планшета з прикріпленим аркушем паперу та нанесіть на шкіц лінію, що вказує напрямок до першого орієнтира.</p>\r\n<p>Не змінюючи положення планшета, продовжуйте візування та прокресліть напрямок на характерні місцеві об’єкти.</p>\r\n<p>Рухайтесь уздовж ходової лінії, вимірюючи відстані кроками , до другої точки стояння. Відповідно до масштабу нанесіть на шкіц положення цієї точки.</p>\r\n<p>Подальша робота проводиться в тому ж порядку: зрубкою визначається положення предметів, візуються та прокреслюються напрямки на орієнтири. В результаті на шкіці з’являється ряд ліній та умовні позначення орієнтирів.</p>\r\n<p>Закінчивши роботу в другій точці, пересуваються в точку 3, і так до кінця ділянки, що знімається.</p>\r\n<p>Нанесіть на шкіц орієнтири, доповніть його деталями місцевості, зітріть лінії візування, зазначте район проведення зйомки та призвіща знімачів.</p>\r\n<blockquote style="text-align: justify;">5. а) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\r\n5. б) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.;\r\n</blockquote>\r\n<p style="text-align: justify;">Цю точку юнак/юначка має успішно пройти  використовуючи всі набуті знання  попередніх точок.</p>\r\n<p align="right">Підготувала пл.розв. Інна Кляп</p>\r\n', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-52', '', '', '2011-02-01 03:38:25', '2011-02-01 01:38:25', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1265', 0, 'revision', '', 0),
(1266, 6, '2011-02-02 14:53:23', '2011-02-02 12:53:23', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\n<tbody>\n<tr align="center">\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=1305" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5292/5408645423_d3b275fb6f_m.jpg" alt="Перша допомога I" width="60" height="60" /></a></td>\n<td width="33%" align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5177/5409254828_5933e82de7_m.jpg" alt="Перша допомога II" width="60" height="60" /></td>\n<td width="33%" align="center"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5217/5408645459_897956883e_m.jpg" alt="Водне Рятівництво" width="60" height="60" /></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1305" target="_self">Перша допомога I</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1310" target="_self">Перша допомога II</td>\n<td align="center">Водне Рятівництво</td>\n</tr>\n</tbody>\n</table>', 'Б. Вмілості Першої Допомоги й Рятівництва', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1149-autosave', '', '', '2011-02-02 14:53:23', '2011-02-02 12:53:23', '', 1149, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1266', 0, 'revision', '', 0),
(1267, 6, '2011-01-31 16:04:45', '2011-01-31 14:04:45', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-persha-dopomohai~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-pershadopomohaii~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-vodne-rativnytstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Перша допомога I</td>\r\n<td align="center">Перша допомога II</td>\r\n<td align="center">Водне Рятівництво</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'Б. Вмілості Першої Допомоги й Рятівництва', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1149-revision-6', '', '', '2011-01-31 16:04:45', '2011-01-31 14:04:45', '', 1149, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1267', 0, 'revision', '', 0),
(1268, 6, '2011-02-03 00:59:00', '2011-02-02 22:59:00', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\n<tbody>\n<tr align="center">\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=1340" target="_self"><img src="http://farm5.static.flickr.com/4124/5408645475_10e018539c_m.jpg" alt="Альпіністика" width="60" height="60" /></a></td>\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=1355" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5100/5409254910_b9026279af_m.jpg" alt="Їзда верхи" width="60" height="60" /></a></td>\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=1360" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5013/5408645539_c3701be442_m.jpg" alt="Їзда на велосипеді" width="60" height="60" /></a></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1340" target="_self">Альпіністика</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1355" target="_self">Їзда верхи</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1360" target="_self">Їзда на велосипеді</a></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1367" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5054/5408645559_81e2a10f12_m.jpg" alt="Лещетарство" width="60" height="60" /></a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1372" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5015/5409254984_7ff8c4c71d_m.jpg" alt="Плавання" width="60" height="60" /></a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1385" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5254/5409255024_188e38dea6_m.jpg" alt="Стрільба з рушниці" width="60" height="60" /></a></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1367" target="_self">Лещетарство</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1372" target="_self">Плавання</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1385" target="_self">Стрільба з рушниці</a></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1381" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5097/5408645647_0efb6bd7a9_m.jpg" alt="Стрільба з лука" width="60" height="60" /></a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1377" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5180/5408645677_2ac1edcc93_m.jpg" alt="Спортові ігри" width="60" height="60" /></a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1347" target="_self"><img src="http://farm6.static.flickr.com/5052/5409255094_dd4ce56fea_m.jpg" alt="Скелелазіння" width="60" height="60" /></a></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1381" target="_self">Стрільба з лука</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1377" target="_self">Спортові ігри</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1347" target="_self">Скелелазіння</a></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1364" target="_self"><img src="http://farm5.static.flickr.com/4139/5409255126_9cc033c3cf_m.jpg" alt="Легка атлетика" width="60" height="60" /></a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1352" target="_self"><img src="http://farm5.static.flickr.com/4076/5408647057_ba59bd302e_m.jpg" alt="Водне лещетарство" width="60" height="60" /></a></td>\n<td align="center"></td>\n</tr>\n<tr>\n<td align="center"><a href="../?p=1364" target="_self">Легка атлетика</a></td>\n<td align="center"><a href="../?p=1352" target="_self">Водне лещетарство</a></td>\n<td align="center"></td>\n</tr>\n</tbody>\n</table>', 'Г. Спортові Вмілості', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1152-autosave', '', '', '2011-02-03 00:59:00', '2011-02-02 22:59:00', '', 1152, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1268', 0, 'revision', '', 0);
