INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(165, 2, '2010-02-09 16:06:01', '2010-02-09 14:06:01', '<strong>Загальна характеристика елементів тактики реґуляриої й партизанської армії</strong>\r\nКоли брати за основу реґулярну армію, що діє в нор¬мальних умовах державного життя, то засоби й мож¬ливості партизанських відділів у порівнянні з нею ду¬же малі й обмежені. Але зате партизани завдяки своїм малим відділам та використанню маневру й руху за певних теренових умов і воєнних хитрощів можуть піднести ефективність (успішність) своїх бойових дій до тієї міри, що вона може в певних умовинах майже зрівноважити числову, організаційну й технічну перевагу ворога.\r\nРозглядаючи поодинокі елементи, що мають вплив на тактику, хочемо вказати на їх додатні чи відемиї сторінки на партизанські дії.\r\nЩодо питання співвідношення сил, то сили ворожої регулярної армії, що має ще на допомогу поліцію та\r\nнапввськові чи поліційно-військові формації (в часі миру якраз поліція веде боротьбу з повстанцями), ду¬же часто й десятикратно переважають сили повстан¬ських відділів. Вони (ворожі сили) теж краще вивіновані, вишколені, узброені та мають добре вишколе¬ний командний склад.\r\nПартизанські відділи, звичайно, малі, слабше вишко¬лені (багато зовсім ні), гірше вивіновані, різно узброені, та не мають таких фахових, вишколених стар¬шинських кадрів.\r\nЦі недоліки партизанських відділів у великій мірі рівноважать: кращий моральний стан (відвага, завзяття, риск, посвята) повстанців та ідея, за яку вони борються (знають, за що борються), загартованість на холод і голод, партизанська вигадливість і винахід¬ливість (з десятистрілок роблять ручні кулемети, пе¬реробляють советські набої до німецької зброї і т. д.), максимальне й найкраще використання тих засобів, що їх мають. Вишкіл поодиноких повстанців перево¬диться і поповнюється досвідом, здобутим на полі бою, та вирівнюється спритом і воєнними хитрощами пар¬тизанського командира.\r\nКрім величезної численної переваги, ворог має над повстанськими відділами ще й таку ж велику техніч¬ну перевагу, а саме: важку зброю піхоти (важкі куле¬мети), артилерію, танки, літаки. Щоб могти цю коло¬сальну технічну перевагу ворога бодай частково зрів¬новажити, партизани діють малими відділами, в за¬критому, важкопрохідному терені, використовуючи для своїх дій всі природні перешкоди й ніч та в широкому маштабі маневри й рух. Таким чином вони не дають ворогові змоги використати проти себе цієї так великої технічної переваги. Вони стараються представляти собою надто малі для ворожої техніки цілі, (шляхом роздрібнення), що легко губляться в терені, швидко зникають, і до яких неможна дібратися важкою, зброєю.\r\nЗрештою партизани стараються нищити всі ці тех¬нічні засоби ворога, де й як тільки це можливе, недопускати їх на поле бою шляхом нищення мостів, скла¬дів пального, гаражів і т. д.\r\nДуже велику перевагу над партизанськими відділа¬ми дає ворогові політично-адміністративна організація терену та засоби транспорту і зв''язку (районні осередки, станиці, МВД-МҐБ, шляхи, авта, залізниці, теле¬фони, телеграфи, радіостанції і т. д.). Зорганізований та впорядкований терен дає ворогові сильну оперативну ба¬зу, можливість швидкої комунікації та перекидання ча¬стин у терені, де появилися партизани. Тому при вся¬ких діях партизанські командири мусять брати це до уваги і, або старатися ці засоби організації терену (адміністрація), зв''язку й комунікації нищити чи знешкідливлювати, або так вести дії, щоб ворог не міг їх (тих засобів) використати проти нас (блискавична по¬ява, чин і зникнення відділу, використання умов те¬рену й ночі, сувора конспірація, заздалегідь пригото¬вані місця відступу і скриття та тому подібне).\r\nКожна регулярна армія в нормальних умовах діє звичайно вздовж якогось фронту, маючи перед собою ворога, а за собою — запілля (базу), з якої вона чер¬пає поповнення, і яке дає змогу на відпочинок вичерпаним в бою частинам та на лікування ранених і хво¬рих.\r\nПартизанські відділи того всього в такому розумінні не мають. Ворог кругом них, вони мусять діяти серед во¬рога, не маючи ніякого ні запілля, ані найменшого зовсім спокійного і безпечного кутка. Полем бою партизана — цілий окупований терен, фронт на всі сторони, кожної хвилини можливість зудару чи зустрічі з во¬рогом. Партизан мусить бути вічно насторожений, вічно готовий до бою. Мусить уміти чувати, навіть у сні.\r\nЦе незвичайно важливий момент, що дуже дається в знаки партизанам. Цю від''ємну сторінку партизанської дійсности можна почасти зрівноважити. Зрів¬новажується вона з однієї сторони створюванням частими наскоками на ворога й засідками такого самого стану непевности й нервового напруження і для во¬рога (постійна непевність і нервове напруження «з''ї¬дають» моральні сили ворога), з другої сторони прихильністю, жертвенністю і допомогою населення (хар-чами, вивінуванням, переховуванням партизанів, здо¬рових, хворих і ранених, розвідкою, тощо) та зарадністю самих партизанів (здобуванням зброї та вивінувания в ворога, конфіскатою ворожого майна з колгоспів, молочарень, магазинів, тощо). При цьому пов¬станці повинні дуже вважати на те, щоб не надужи¬вати доброї до нас постави населення нерозважними кроками (иеконспіративною поведінкою й непотрібним наражуванням населення на небезпеку) та всією своєю поведінкою, ширенням наших кличів і вказуванням на займанницько-руїнницьку політику ворога, проти якої ми боремося, старатися з''єднувати собі це населення.\r\nНаселення в районі постійних дій партизанів є зви¬чайно своє і прихильне до партизанів (чи то бодай невтральне). Це дуже улегшує партизанам роботу. Але щоб користі з населення були ще більші, то треба над цим постійно працювати — виховувати населення. І то не тільки політичне щодо цілів нашої боротьби, воро¬жої руїнницької політики, але й практично щодо по¬ведінки у стосунку до ворога (конспірація, фальшиві інформації для ворога, розвідка для нас, пропаґанда серед ворожих частин, саботування доручень ворога, тощо); і то виховувати не тільки словом, а й усією своєю поведінкою (також конспіративною). Бо шкода кожного нашого слова, коли хоча б найменшим своїм ділом заперечено те, що говоримо (напр., не кажемо говорити про організаційні справи, а самі говоримо!). Обов''язком кожного партизана є звертати увагу дов¬кілля на похибки, що їх воно робить.\r\nОднак, яке добре й яке прихильне не було б до нас населення, ми ніколи не повинні говорити йому ні про які організаційні справи (особливо про персональні, про завдання, чи проведені дії, про місця побуту, спроби руху, квартирування, воєнні хитрощі, власні втрати, стан зброї). Бо навіть серед найкращого гур¬та може трапитися зрадник, або вістка, навіть у доб¬рій вірі подана, може так поширитися, що дійде до сексота.\r\nДуже велику прислугу партизанам при виконуванні їх завдань можуть зробити терен та відповідне вико¬ристання пори дня й погоди та вміння достосуватися до довкілля (маскування). Але ці речі треба постійно студіювати і знати. Партизан мусить вміти ходити з відкритими очима, мусить вміти дивитися (обсервувати), бачити (помічати) й запам''ятувати собі бачені речі та використовувати досвід.\r\nЦе може комусь на перший погляд видаватися ма¬ловажною річчю. Але це дуже важливе, зокрема ж для умов партизанського життя, і воно нераз рішає про успіх партизанських дій та про життя чи смерть окремих людей, а то й цілих відділів.\r\nУ нас в загальному на ці справи в минулому не звертано уваги взагалі, або ж дуже мало (через від¬сутність туристики в мирних часах). Пересічно наш громадянин заледве слабо знає свою найближчу око¬лицю (4 до 5 км довкруги свого місця проживання). Нераз коли треба обминати якийсь небезпечний пункт, виявляється, що зв''язковий крім головної дороги чи стежки вже не знає інших, вночі не орієнтується в терені, блукає, нераз усю ніч водить людей по полях. Добрий партизан повинен добре знати свій терен так, щоб у найтемнішу ніч міг дати собі раду в усіх на¬прямках. Він повинен знати всі стежки, всі проходи, дороги навпростець, закриті місця, броди, терен, куди закрито можна підійти, чи перейти, де можна скритися, зробити засідку, тощо так, щоб у потребі не му¬сів шукати на мапі, чи розпитувати, але щоб уже сам це знав. Це тимбільш важливо, що ворог також уваж¬но студіює терен. Напр., раз чи двічі емґебист побуде в селі і вже знає всі підходи, закриті місця, стеж¬ки, тощо.\r\nОсобливо, коли знаходимося в якомусь терені пер¬ший раз, то повинні старатися зараз таки пізнати його та добре зорієнтуватися в нім (де, які місця добрі для відступу, звідки може зайти ворог, де поставити стій¬ки, тощо). І постійно, куди б ми не йшли, завжди по¬винні студіювати терен, запам''ятувати собі нові зав¬важені речі, або їх зміни, чи то поодинокі предмети, важливі об''єкти (мости), оцінювати їх під кутом пар¬тизанських дій і можливостей використати чи потре¬би знищити їх.\r\nЩодо пори дня, то слід пам''ятати, що кожна пора має свої злі і добрі сторінки. Вдень нас далеко видно, але й ми дальше бачимо. Зате вдень ворог, особливо в відкритому терені, може краще використати проти нас свою численну й технічну перевагу (тому то «ніч наша і ліс наш»). Для того теж партизани використовують денну пору тільки для дій (рухів, бою) в закритому терені, чи то, коли до того змушені обставинами.\r\nНіч, зокрема ж темна, прикриває усе. Поле зорення вночі дуже обмежене і не дає ворогові змоги на вільний обсервований вогонь, особливо ж важкої зброї, та на належне використання технічної, а почасти й чис¬лової переваги (бо розгортання сил утруднене); ніч унеможливлює справне керування боєм і дуже часто доводить до грубих тактичних промахів сутичок по¬між власними відділами, (заблукання, тощо). Ніч під¬силює момент непевности і паніки. Тому то добре зорганізований і зіграний, навіть невеличкий, відділ, що має добру розвідку, може нанести величезних втрат і вдесятеро сильнішому ворогові. Момент заскочення грає при тому дуже важливу ролю.\r\nОднак при нічних боях слід теж пам''ятати, що во¬рог може вжити світляних ракет і прожекторів. Тому слід старатися, наскільки це можливе, підходити до ворога закритим тереном.\r\nЗ другої сторони ніч має для партизанів і деякі свої відємні сторінки. Вночі поле зорення і для нас дуже обмежене, тому легко наскочити на ворожу засідку, ворогові в самі руки, або розгубитися. Тому слід па¬м''ятати про обезпечення, зв’язок і місце збірки та кличку на випадок розбиття.\r\nВночі дуже добре все чути. Нераз найменший ше¬лест, чи шепіт, скрипіння взуття чи шелестіння одягу чути на далеку відстань, зокрема ж «по росі». Тому, слід старатися ходити й говорити якнайтихіше, постійно приставати й наслухувати, старатися, щоб не бряжчала зброя й виряд та не скрипіло взуття.\r\nСлід пам''ятати про колір убрання (маскування), особливо ж в ясні ночі. Не добрі тут барви: біла, чор¬на й загалом темні. Не дуже добра й темнозелена. Най¬кращий тут «вибляклий», полинялий дреліх такий, як у ньому ходять большевики, або ясносіра барва (мішанина ясніших і темніших барв). На дорогах і на дуже сухій землі, чи стерні, надається вночі вилиняний, дуже ясний дреліх, або ж дуже ясносіра барва.\r\nСлід пам''ятати, що навіть у найтемніші ночі добре видно силюет людини на тлі неба (при переходах че¬рез хребти гір), далі — що проти місяця видно краще, бо бачимо затінену частішу предмету чи особи, ніж як маючи місяць за собою (в білому світлі місяця кон¬тури й барви зливаються), особливо, коли барва пред¬мету чи одіння достосована до барви довкілля; слід пам''ятати, що рух дуже зраджує — впадає в очі. Слід пам''ятати, що в світлі не вільно бігти, бо помітять.\r\nТаких способів тисячі: їх у такому загальному ог¬ляді годі й перелічити, то ж взято лише декілька прикладів. Ті речі зрештою треба уважено студіювати й розвивати щораз дальші способи. Найкраще вчи¬тися тих речей тим, що обсервуватимемо себе і дру¬гих та проводитимемо відповідні вправи — навіть в часі маршу чи на стійці. Напр., двоє людей говорить потихо, а третій, відійшовши на деяку відстань, при¬слухається і стверджує, з якої відстані вже було чу¬ти шепіт. Тоді на зміну йде другий, і т. д. Або ще так: один стоїть на місці, а другий іде раз проти місяця, а раз у протилежний бік і тоді інші стверджують, на скільки кроків було видно особу, чи предмет в одному й другому випадку. Потім можна ще стосувати зміну барв одягу, тощо. Коли приходиться нам іти рівнобіжно до дороги так, щоб з дороги нас не було видно, то найкраще спершу поставити одного повстанця близько дороги, щоб ствердив, на якій відстані від до¬роги вже справді не було видно окремих людей, чи групи осіб (група бо завжди скоріш впадає в очі). Тільки таким способом може партизан легко навчи¬тися ходити вночі й добре маскувати себе.\r\nЛиха погода (дощ, сніг, завірюха) помітно влегшує виконання даного завдання (дії), але ж зате куди біль¬ше вичерпує людей; тоді завжди слід подбати про при¬міщення і відпочинок після дії. Вплив такої лихої по¬годи на ворога — психічний і фізичний, такий самий, як і вплив ночі; слід пам''ятати при ній про момент за¬скочення.\r\nЩодо вивінування (одяг, взуття, мапи, компаси), прохарчування і санітарних справ, то партизани не мають ніяких певних постійних баз, як це є у випадку регулярної армії. Вони залежні від того, що здобудуть собі від ворожих відділів, з маґазинів, молочарень, колгоспів, або ж дістануть від населення. Повстанець повинен вміти переносити брак того, чи іншого, пови¬нен бути загартованим на спрагу, голод і холод. Він не повинен вимагати для себе від селян речей, яких вони самі не мають, чи не їдять (бо й таке бувало). Оче¬видно, що коли партизанові хтось не хоче дати їсти, хоч має й може, то цей не стане церемонитися й за¬бере силою, однак тільки в випадках виразної иеприхильности, чи ворожого наставлення даної особи.\r\nПро санітарні справи (лікування хворих і ранених) треба вже заздалегідь подумати. Треба мати під ру¬кою малу аптечку, бодай з найконечнішими речами, та когось (санітар, медсестра), хто дбав би про сані¬тарні справи, і хто на тому розуміється, вмів би дати бодай першу поміч. Це має у відділі дуже велике зна¬чення, не тільки матеріяльне (допомога хворим), але й моральне.\r\n<strong></strong>\r\n\r\n<strong>Конспірація — основний елемент партизанської тактики</strong>\r\nТепер торкнемося ще трьох дуже важливих чинни¬ків, від яких остаточно залежить успіх чи неуспіх бойових дій партизанських та боївкарських відділів, а разом з тим і доля всього визвольно-революційного руху поневоленої нації, а саме: конспірації, розвідки й досвіду.\r\nКонспірація — це основа кожного нелегального (під¬пільного) руху поневолених націй, руху, що нераз му¬сить тривати цілі десятки років (ОУН в часі польської окупації ЗУЗ, СВУ на Наддніпрянщині і нелегальні організації в царській Росії і т. д.).\r\nУ цій статті не станемо торкатися самих засад кон¬спірації та різних способів її здійснювання. Тут тільки з''ясуємо, яке значений має конспірація в цілості справ українського визвольно-революційного руху, а зокрема в бойових діях партизанських і боївкарських відділів.\r\nКонспірація — це система таємних заходів, що їх політичні організації, які перебувають у конфлікті з пануючим режимом, стосують у боротьбі проти своїх ворогів (себто проти даного режиму) й противників для осягнення своїх політичних цілів. Конспірація має на меті охорону організаційного апарату від ударів противника, що має в руках величезну числову силу, технічну, організаційну і т. п. перевагу, і якому через те в відвертій боротьбі організація ніяк не могла б протиставитися. Щоб могти бодай почасти паралізувати ці переваги ворога, підпільна організація закривае (конспірує, тримає в цілковитій таємниці), людей| (прізвища, число, функції), побудову організаційних клітин (референти, ділянки, пости, залежності), різміщення своїх сил в терені, способи дій і засади боротьби (тактику), задуми й дії (які переводиться), власні втрати і загалом усе, що давало б ворогові якінебудь дані щодо складу, числа, способів діяння, а навіть побуту й щоденного життя членів організації.\r\nКоли визвольно-революційна організація добре законспірована (ворог про неї нічого не знає), тоді вона, хоча б навіть не була велика числом, але сильна духом і характером — може завдати ворогові дуже великих (в першу чергу моральних і політичних) шкод, при власних якнайменших втратах і дуже великих успіхах (теж в першу чергу морального й політичного характеру).\r\nВ обличчі добре законспірованої організації ворог стає безсилим. Його б''ють, йому шкодять, а він не може вдарити, не може боронитися, не знає, яка сила криється в цій організації. Хіба відразу нищити весь народ. Але це не виходить знов політично і коштує ворогу багато власних жертв і зусиль.\r\nКожний новий удар деморалізує ворога, показує йому його безсильність (хоча б не знати скільки мав танків, літаків і гармат), безрадність, підриває у ворожому таборі довір''я мас до свого проводу, до доцільности його методів, викликає в його людей страз перед цією організацією, розхитує ворожу адміністрацію і т. д. А на зовнішньому, міжнародньому полі авторитет даної держави окупанта паде щораз нижче вочах світу та заохочує його противників використати нелад і революційний рух внутрі його держави для своїх порахунків, а це в свою чергу створює воєнну ситуацію, придатну для всенародного зриву і здобуття |воєї держави.\r\nЗ другої сторони такі дії й успіхи добре законспі¬рованої визвольно-революційкої організації підносять на дусі власну націю, з''єднують визвольно-революцій¬ному рухові нових прихильників, симпатиків і членів, спонукують народ до активнішої допомоги революційному рухові і жертв для цієї мети, підсилюють по¬чуття єдности внутрі нації, роблять націю відпорною І на всякі провокації і деморалізаційні заходи ворога тощо. А на зовнішньому форумі підносять визвольно-революційний рух, а з ним і всю націю в очах світу, і з''єднують їм симпатії, вводять в коло міжнародних заінтересуваиь (допомога на політичному й військо¬вому полі).\r\nСамо собою, що й ворог дуже добре здає собі спра¬ву з того всього, себто якою силою є добре законспірована організація і докладає всіх зусиль і ще більших коштів (видатків на поборювання революційних рухів нічим не обмежується!) для поборювання рево¬люційно-визвольної організаці всякими засобами, особ¬ливо ж шляхом деморалізації населення, донощицтва і провокації.\r\nІдеальний стан конспірації був би тоді, коли б ворог не мав змоги нічогісенько довідатися про внутрішні справи організації. Але ідеального стану конспірації ніколи не можливо осягнути тому, що рух, робота й дії даної організації розконспіровують її в меншій чи більшій мірі, розкриваючи деякі моменти організацій¬ного життя (особи, способи дій і т. д.). Треба собі зда¬вати справу з того, що чим більше розгорнено працю внутрі і дії назовні, то все те важче законспірувати  (роботу, дії), то більші можливості розконспірування.\r\nТа річ не в тому, що в перших моментах (праця, дії, число членів) не можливо дотримуватися засад ідеаль¬ного законспірування організації (найкращим законспіруванням було б взагалі нічого не робити). Це т. зв. «вища сила», це вимоги роботи, це від нас не зале¬жить. І якщо б ворог знав про організацію тільки те, що спричинене цією, як сказано, «вищою силою», то він знав би ще дуже мало, і великої шкоди від цього для організації ще не було б.\r\nАле дуже часто члени організації (часом навіть несвідомо), говорячи про справи організації з непокликаними людьми (навіть у найкращій вірі) чи пово¬дячись невідповідно в терені, розкривають перед во¬рогом ту чи іншу сторінку організаційного життя і да¬ють ворогові вгляд у справи організації, чого він так дуже добивається. Може ті, люди, що так легкодуш¬но говорять про організаційні справи й не розуміють, якого страшного злочину вони тим чином допускають¬ся як щодо організації, так теж і для всієї визвольної справи, якої колосальної шкоди вони завдають орга¬нізації розкриттям найдрібнішої справи, як вони лег¬кодушно самі допомагають ворогові її (організацію) розкривати й нищити, як вони тим самим вибивають з її рук найсильніші її арґументи — найпевнішу зброю проти ворога та, як таким чином вони (може й несвідомо) стають ворожими агентами чи сексотами. Або ще гіршими, бо вони мають вгляд в справи орга¬нізації, вони мають що «сипати», до них їхні товариші мають довір''я, якого вони надуживають, через що не один таки член, їх товариш, накладає головою.\r\nМоже, й несвідомо вони це роблять. Але від того справі зовсім не легше і фактом є, що від них ворог довідався про організаційні справи, отже вони зрадили організаційну таємницю. А шкоди, що через це потерпіла організація, нічим не дадуться повернути. Бо ворог, раз діставши нитку до справи організації, буде докладати всіх зусиль, щоб далі і далі її розмотувати. Запопадливо збираючи навіть — на перший погляд — дрібнички про організаційні справи й зіставляючи їх ніж собою, він з часом отримає досить вірний образ зрганізаційних справ.\r\nТак отже, бачимо, якою колосальною зброєю може 5ути в руках організації справжня конспірація і скіль¬ки жертв та шкоди зазнає організація й нація, якщо гакої конспірації немає.\r\n<strong></strong>\r\n\r\n<strong>Розвідка — передумова успіхів партизанської тактики</strong>\r\nТак, як у конспірації ми стараємося, щоб перед во¬рогом якнайстаранніпю закрити визвольно-революцій¬ний рух: організацію і все, що до неї стосується, так, з другої сторони, ми завжди повинні старатися якнай¬більше довідатися про ворога: про його силу, розмі¬щення, пляни, дії, способи дій, магазини, склади, втра¬ти, настрої серед війська, адміністрації, мас, словом, про все, що він собою уявляє та що задумує зробити.\r\nЗбирання таких вісток — це розвідка.\r\nНе будемо тут спинятися над родами, методами й способами розвідки. Йдеться тут про те, щоб вказати на її велику ролю в визвольно-революцшнш роботі, зокрема, коли йдеться про бойові дії партизанських відділів.\r\nЯк ворог, при добрій конспірації з нашої сторони, стає безсилим, не можучи по нас ударити чи пере¬шкодити нашим діям, так і ми без належно постав¬леної розвідки не можемо як слід і з добрим успіхом вдарити по ворогові, нанести йому шкоди, чи, не зна¬ючи про його намір, перешкодити йому нанести нам шкоди, чи випередити його.\r\nТому кожний член організації, а то й кожний член нації повинен постійно збирати вістки про ворога, по змозі їх перевіряти і по інстанції подавати вгору. Особ¬ливо, коли йдеться про пляни ворога щодо організації (концентрація ворожих сил, гарнізони, засідки, об,яави та способи їх переводження тощо).\r\nАле розвідчі вістки — це не фантазії, а голі, реальні факти, без прикрашувань і здогадів тих осіб, що по¬дають це. (Здогади слід подавати окремо, зазначувати їх, як такі). Факти, по змозі провірені, за поданням джерела (сам бачив, чи чув, від кого).\r\nМожемо сміло ствердити, що у нас ще люди не вмі¬ють збирати матеріялу без додатків і прикрашувань, чи перекручувань, і подавати його до вищої інстанції. А вартість мають тільки правдиві, дійсні факти, доне¬сені в пору. Всякі фантазії тільки вносять хаос та через те тільки шкодять, затемнюючи наше справжнє знання про ворога. Крім того треба ще пам''ятати, що ворог може навмисне пускати різні сплетні, щоб нас дезорієнтувати, відвертати нашу увагу в інший бік, непокоїти. Розвідчу справу треба починати ставити від найпростішого. Найперше треба навчити людей обсервувати, помічати, слухати, запам''ятузати, і те, що зна¬ють, передавати вірно, просто, без прикрашувань, пе¬рекручувань і додатків, у формі донесення. Це буде одночасно і школення і певна користь.\r\nВід цих простих справ треба послідовно переходити до щораз важчих. Завжди головне те, щоб добре обсервувати, слухати, подавати правду та провірити факти й джерело інформації.\r\nНижчі теренові організаційні чинники повинні ці розвідчі дані збирати, порядкувати і передавати, ко¬му треба.\r\nРозвідка — це вуха й очі підпільної організації.\r\nПартизанський відділ без належної розвідки — це так, як змагун-борець на сцені з зав''язаними очима й позатиканими вухами. Особливо, коли йдеться про певні дії, то їх завжди повинна попереджувати со¬лідна розвідка щодо сил ворога, їх розміщення, озбро¬єння, способу забезпечення об''єктів, терену тощо.\r\n\r\n<strong>Бойовий досвід — основний капітал боротьби</strong>\r\nЯк уже згадано, наука тактики таких засад веден¬ня боїв, що відповідали б усім можливим умовам, не подає. Усе, що подається в тих чи інших правильни¬ках, це тільки приклади (яких може бути тисячі), на основі яких здорово думаючий командир має виробити собі погляд на раціональне ведення бою відповідно де умов і засобів, що їх має до диспозиції (люди, їх якість і вартість, вивінування і т. д.), та сил ворога. Це тим більше стосується до партизанських умов, де найкращим правильником і школою є досвід, здобу¬тий на полі бою і дуже часто окуплений кров''ю.Цим ніраз не хочемо сказати, що військові правиль¬ники нічого не варті. Навпаки! Вони дають певні основи військового знання, певний здобутий вже досвід, певні приклади, школять розум і заставляють до зорганізованого, практичного й ясного тверезого думан¬ня, до ясного, короткого викладу свого рішення в наказі.<strong>\r\n</strong>\r\n\r\n<strong>Але досвіду з поля бою ніщо не може заступити!</strong>\r\nСкільки то військових правильників з вибухом вій¬ни підпадає основним змінам! Знання основних воєнних засад, трохи військового таланту і досвід роблять з людини справжнього вояка й командира.\r\nУ нас на досвід замало звертано уваги. Робили це |окремі командири, що вже мали вроджену командирську іскру й військовий талант. Однак, було б дуже побажане, щоб ці командири збирали свій досвід на письмі (як воно робиться в кожній армії на війні) і поділилися з другими, щоб цей досвід можна було охопити в певні рамці і на його основі створити наші власні військово-партизанські правильники, випробувані на полі бою, достосовані до наших умов.\r\n3 другої сторони навіть найкращий досвід нічого не вартий, якщо його не стосувати в практичному житті.\r\nДосвід, окуплений кров''ю, це надто дорога річ, щоб стати власністю тільки декількох людей. Досвідами треба ділитися з другими, щоб заощадити нових жертв при здобуванні тих же досвідів.\r\nЯк бачимо з цього короткого перегляду окремих елементів, що складаються на ті чи інші тактичні за¬сади, розумне використання цих елементів і певних моментів та умов визвольно-революційних змагань дає партизанам, не зважаючи на численну, технічну, чи інші переваги ворога, змогу, не тільки йому (ворогові) чинно протиставитися, а й у зорганізованій формі перетривати довший час і у відповідний момент очолити загальний зрив нації.\r\n\r\n<em>Ратник, інструктор старш. шкіл УПА// «Понстанець» 1946 р. Передрук за журиалом «До Зброї» чч. 14 (27) і 15 (28) 1952 р.</em>', 'гутірка "Основні елементи партизанської тактики УПА"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '159-revision-4', '', '', '2010-02-09 16:06:01', '2010-02-09 14:06:01', '', 159, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=165', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(162, 2, '2010-02-09 16:01:53', '2010-02-09 14:01:53', '<strong>Загальна характеристика елементів тактики реґуляриої й партизанської армії</strong>\r\nКоли брати за основу реґулярну армію, що діє в нор¬мальних умовах державного життя, то засоби й мож¬ливості партизанських відділів у порівнянні з нею ду¬же малі й обмежені. Але зате партизани завдяки своїм малим відділам та використанню маневру й руху за певних теренових умов і воєнних хитрощів можуть піднести ефективність (успішність) своїх бойових дій до тієї міри, що вона може в певних умовинах майже зрівноважити числову, організаційну й технічну перевагу ворога.\r\nРозглядаючи поодинокі елементи, що мають вплив на тактику, хочемо вказати на їх додатні чи відемиї сторінки на партизанські дії.\r\nЩодо питання співвідношення сил, то сили ворожої регулярної армії, що має ще на допомогу поліцію та\r\nнапввськові чи поліційно-військові формації (в часі миру якраз поліція веде боротьбу з повстанцями), ду¬же часто й десятикратно переважають сили повстан¬ських відділів. Вони (ворожі сили) теж краще вивіновані, вишколені, узброені та мають добре вишколе¬ний командний склад.\r\nПартизанські відділи, звичайно, малі, слабше вишко¬лені (багато зовсім ні), гірше вивіновані, різно узброені, та не мають таких фахових, вишколених стар¬шинських кадрів.\r\nЦі недоліки партизанських відділів у великій мірі рівноважать: кращий моральний стан (відвага, завзяття, риск, посвята) повстанців та ідея, за яку вони борються (знають, за що борються), загартованість на холод і голод, партизанська вигадливість і винахід¬ливість (з десятистрілок роблять ручні кулемети, пе¬реробляють советські набої до німецької зброї і т. д.), максимальне й найкраще використання тих засобів, що їх мають. Вишкіл поодиноких повстанців перево¬диться і поповнюється досвідом, здобутим на полі бою, та вирівнюється спритом і воєнними хитрощами пар¬тизанського командира.\r\nКрім величезної численної переваги, ворог має над повстанськими відділами ще й таку ж велику техніч¬ну перевагу, а саме: важку зброю піхоти (важкі куле¬мети), артилерію, танки, літаки. Щоб могти цю коло¬сальну технічну перевагу ворога бодай частково зрів¬новажити, партизани діють малими відділами, в за¬критому, важкопрохідному терені, використовуючи для своїх дій всі природні перешкоди й ніч та в широкому маштабі маневри й рух. Таким чином вони не дають ворогові змоги використати проти себе цієї так великої технічної переваги. Вони стараються представляти собою надто малі для ворожої техніки цілі, (шляхом роздрібнення), що легко губляться в терені, швидко зникають, і до яких неможна дібратися важкою, зброєю.\r\nЗрештою партизани стараються нищити всі ці тех¬нічні засоби ворога, де й як тільки це можливе, недопускати їх на поле бою шляхом нищення мостів, скла¬дів пального, гаражів і т. д.\r\nДуже велику перевагу над партизанськими відділа¬ми дає ворогові політично-адміністративна організація терену та засоби транспорту і зв''язку (районні осередки, станиці, МВД-МҐБ, шляхи, авта, залізниці, теле¬фони, телеграфи, радіостанції і т. д.). Зорганізований та впорядкований терен дає ворогові сильну оперативну ба¬зу, можливість швидкої комунікації та перекидання ча¬стин у терені, де появилися партизани. Тому при вся¬ких діях партизанські командири мусять брати це до уваги і, або старатися ці засоби організації терену (адміністрація), зв''язку й комунікації нищити чи знешкідливлювати, або так вести дії, щоб ворог не міг їх (тих засобів) використати проти нас (блискавична по¬ява, чин і зникнення відділу, використання умов те¬рену й ночі, сувора конспірація, заздалегідь пригото¬вані місця відступу і скриття та тому подібне).\r\nКожна регулярна армія в нормальних умовах діє звичайно вздовж якогось фронту, маючи перед собою ворога, а за собою — запілля (базу), з якої вона чер¬пає поповнення, і яке дає змогу на відпочинок вичерпаним в бою частинам та на лікування ранених і хво¬рих.\r\nПартизанські відділи того всього в такому розумінні не мають. Ворог кругом них, вони мусять діяти серед во¬рога, не маючи ніякого ні запілля, ані найменшого зовсім спокійного і безпечного кутка. Полем бою партизана — цілий окупований терен, фронт на всі сторони, кожної хвилини можливість зудару чи зустрічі з во¬рогом. Партизан мусить бути вічно насторожений, вічно готовий до бою. Мусить уміти чувати, навіть у сні.\r\nЦе незвичайно важливий момент, що дуже дається в знаки партизанам. Цю від''ємну сторінку партизанської дійсности можна почасти зрівноважити. Зрів¬новажується вона з однієї сторони створюванням частими наскоками на ворога й засідками такого самого стану непевности й нервового напруження і для во¬рога (постійна непевність і нервове напруження «з''ї¬дають» моральні сили ворога), з другої сторони прихильністю, жертвенністю і допомогою населення (хар-чами, вивінуванням, переховуванням партизанів, здо¬рових, хворих і ранених, розвідкою, тощо) та зарадністю самих партизанів (здобуванням зброї та вивінувания в ворога, конфіскатою ворожого майна з колгоспів, молочарень, магазинів, тощо). При цьому пов¬станці повинні дуже вважати на те, щоб не надужи¬вати доброї до нас постави населення нерозважними кроками (иеконспіративною поведінкою й непотрібним наражуванням населення на небезпеку) та всією своєю поведінкою, ширенням наших кличів і вказуванням на займанницько-руїнницьку політику ворога, проти якої ми боремося, старатися з''єднувати собі це населення.\r\nНаселення в районі постійних дій партизанів є зви¬чайно своє і прихильне до партизанів (чи то бодай невтральне). Це дуже улегшує партизанам роботу. Але щоб користі з населення були ще більші, то треба над цим постійно працювати — виховувати населення. І то не тільки політичне щодо цілів нашої боротьби, воро¬жої руїнницької політики, але й практично щодо по¬ведінки у стосунку до ворога (конспірація, фальшиві інформації для ворога, розвідка для нас, пропаґанда серед ворожих частин, саботування доручень ворога, тощо); і то виховувати не тільки словом, а й усією своєю поведінкою (також конспіративною). Бо шкода кожного нашого слова, коли хоча б найменшим своїм ділом заперечено те, що говоримо (напр., не кажемо говорити про організаційні справи, а самі говоримо!). Обов''язком кожного партизана є звертати увагу дов¬кілля на похибки, що їх воно робить.\r\nОднак, яке добре й яке прихильне не було б до нас населення, ми ніколи не повинні говорити йому ні про які організаційні справи (особливо про персональні, про завдання, чи проведені дії, про місця побуту, спроби руху, квартирування, воєнні хитрощі, власні втрати, стан зброї). Бо навіть серед найкращого гур¬та може трапитися зрадник, або вістка, навіть у доб¬рій вірі подана, може так поширитися, що дійде до сексота.\r\nДуже велику прислугу партизанам при виконуванні їх завдань можуть зробити терен та відповідне вико¬ристання пори дня й погоди та вміння достосуватися до довкілля (маскування). Але ці речі треба постійно студіювати і знати. Партизан мусить вміти ходити з відкритими очима, мусить вміти дивитися (обсервувати), бачити (помічати) й запам''ятувати собі бачені речі та використовувати досвід.\r\nЦе може комусь на перший погляд видаватися ма¬ловажною річчю. Але це дуже важливе, зокрема ж для умов партизанського життя, і воно нераз рішає про успіх партизанських дій та про життя чи смерть окремих людей, а то й цілих відділів.\r\nУ нас в загальному на ці справи в минулому не звертано уваги взагалі, або ж дуже мало (через від¬сутність туристики в мирних часах). Пересічно наш громадянин заледве слабо знає свою найближчу око¬лицю (4 до 5 км довкруги свого місця проживання). Нераз коли треба обминати якийсь небезпечний пункт, виявляється, що зв''язковий крім головної дороги чи стежки вже не знає інших, вночі не орієнтується в терені, блукає, нераз усю ніч водить людей по полях. Добрий партизан повинен добре знати свій терен так, щоб у найтемнішу ніч міг дати собі раду в усіх на¬прямках. Він повинен знати всі стежки, всі проходи, дороги навпростець, закриті місця, броди, терен, куди закрито можна підійти, чи перейти, де можна скритися, зробити засідку, тощо так, щоб у потребі не му¬сів шукати на мапі, чи розпитувати, але щоб уже сам це знав. Це тимбільш важливо, що ворог також уваж¬но студіює терен. Напр., раз чи двічі емґебист побуде в селі і вже знає всі підходи, закриті місця, стеж¬ки, тощо.\r\nОсобливо, коли знаходимося в якомусь терені пер¬ший раз, то повинні старатися зараз таки пізнати його та добре зорієнтуватися в нім (де, які місця добрі для відступу, звідки може зайти ворог, де поставити стій¬ки, тощо). І постійно, куди б ми не йшли, завжди по¬винні студіювати терен, запам''ятувати собі нові зав¬важені речі, або їх зміни, чи то поодинокі предмети, важливі об''єкти (мости), оцінювати їх під кутом пар¬тизанських дій і можливостей використати чи потре¬би знищити їх.\r\nЩодо пори дня, то слід пам''ятати, що кожна пора має свої злі і добрі сторінки. Вдень нас далеко видно, але й ми дальше бачимо. Зате вдень ворог, особливо в відкритому терені, може краще використати проти нас свою численну й технічну перевагу (тому то «ніч наша і ліс наш»). Для того теж партизани використовують денну пору тільки для дій (рухів, бою) в закритому терені, чи то, коли до того змушені обставинами.\r\nНіч, зокрема ж темна, прикриває усе. Поле зорення вночі дуже обмежене і не дає ворогові змоги на вільний обсервований вогонь, особливо ж важкої зброї, та на належне використання технічної, а почасти й чис¬лової переваги (бо розгортання сил утруднене); ніч унеможливлює справне керування боєм і дуже часто доводить до грубих тактичних промахів сутичок по¬між власними відділами, (заблукання, тощо). Ніч під¬силює момент непевности і паніки. Тому то добре зорганізований і зіграний, навіть невеличкий, відділ, що має добру розвідку, може нанести величезних втрат і вдесятеро сильнішому ворогові. Момент заскочення грає при тому дуже важливу ролю.\r\nОднак при нічних боях слід теж пам''ятати, що во¬рог може вжити світляних ракет і прожекторів. Тому слід старатися, наскільки це можливе, підходити до ворога закритим тереном.\r\nЗ другої сторони ніч має для партизанів і деякі свої відємні сторінки. Вночі поле зорення і для нас дуже обмежене, тому легко наскочити на ворожу засідку, ворогові в самі руки, або розгубитися. Тому слід па¬м''ятати про обезпечення, зв’язок і місце збірки та кличку на випадок розбиття.\r\nВночі дуже добре все чути. Нераз найменший ше¬лест, чи шепіт, скрипіння взуття чи шелестіння одягу чути на далеку відстань, зокрема ж «по росі». Тому, слід старатися ходити й говорити якнайтихіше, постійно приставати й наслухувати, старатися, щоб не бряжчала зброя й виряд та не скрипіло взуття.\r\nСлід пам''ятати про колір убрання (маскування), особливо ж в ясні ночі. Не добрі тут барви: біла, чор¬на й загалом темні. Не дуже добра й темнозелена. Най¬кращий тут «вибляклий», полинялий дреліх такий, як у ньому ходять большевики, або ясносіра барва (мішанина ясніших і темніших барв). На дорогах і на дуже сухій землі, чи стерні, надається вночі вилиняний, дуже ясний дреліх, або ж дуже ясносіра барва.\r\nСлід пам''ятати, що навіть у найтемніші ночі добре видно силюет людини на тлі неба (при переходах че¬рез хребти гір), далі — що проти місяця видно краще, бо бачимо затінену частішу предмету чи особи, ніж як маючи місяць за собою (в білому світлі місяця кон¬тури й барви зливаються), особливо, коли барва пред¬мету чи одіння достосована до барви довкілля; слід пам''ятати, що рух дуже зраджує — впадає в очі. Слід пам''ятати, що в світлі не вільно бігти, бо помітять.\r\nТаких способів тисячі: їх у такому загальному ог¬ляді годі й перелічити, то ж взято лише декілька прикладів. Ті речі зрештою треба уважено студіювати й розвивати щораз дальші способи. Найкраще вчи¬тися тих речей тим, що обсервуватимемо себе і дру¬гих та проводитимемо відповідні вправи — навіть в часі маршу чи на стійці. Напр., двоє людей говорить потихо, а третій, відійшовши на деяку відстань, при¬слухається і стверджує, з якої відстані вже було чу¬ти шепіт. Тоді на зміну йде другий, і т. д. Або ще так: один стоїть на місці, а другий іде раз проти місяця, а раз у протилежний бік і тоді інші стверджують, на скільки кроків було видно особу, чи предмет в одному й другому випадку. Потім можна ще стосувати зміну барв одягу, тощо. Коли приходиться нам іти рівнобіжно до дороги так, щоб з дороги нас не було видно, то найкраще спершу поставити одного повстанця близько дороги, щоб ствердив, на якій відстані від до¬роги вже справді не було видно окремих людей, чи групи осіб (група бо завжди скоріш впадає в очі). Тільки таким способом може партизан легко навчи¬тися ходити вночі й добре маскувати себе.\r\nЛиха погода (дощ, сніг, завірюха) помітно влегшує виконання даного завдання (дії), але ж зате куди біль¬ше вичерпує людей; тоді завжди слід подбати про при¬міщення і відпочинок після дії. Вплив такої лихої по¬годи на ворога — психічний і фізичний, такий самий, як і вплив ночі; слід пам''ятати при ній про момент за¬скочення.\r\nЩодо вивінування (одяг, взуття, мапи, компаси), прохарчування і санітарних справ, то партизани не мають ніяких певних постійних баз, як це є у випадку регулярної армії. Вони залежні від того, що здобудуть собі від ворожих відділів, з маґазинів, молочарень, колгоспів, або ж дістануть від населення. Повстанець повинен вміти переносити брак того, чи іншого, пови¬нен бути загартованим на спрагу, голод і холод. Він не повинен вимагати для себе від селян речей, яких вони самі не мають, чи не їдять (бо й таке бувало). Оче¬видно, що коли партизанові хтось не хоче дати їсти, хоч має й може, то цей не стане церемонитися й за¬бере силою, однак тільки в випадках виразної иеприхильности, чи ворожого наставлення даної особи.\r\nПро санітарні справи (лікування хворих і ранених) треба вже заздалегідь подумати. Треба мати під ру¬кою малу аптечку, бодай з найконечнішими речами, та когось (санітар, медсестра), хто дбав би про сані¬тарні справи, і хто на тому розуміється, вмів би дати бодай першу поміч. Це має у відділі дуже велике зна¬чення, не тільки матеріяльне (допомога хворим), але й моральне.\r\n<strong>Конспірація — основний елемент партизанської тактики</strong>\r\nТепер торкнемося ще трьох дуже важливих чинни¬ків, від яких остаточно залежить успіх чи неуспіх бойових дій партизанських та боївкарських відділів, а разом з тим і доля всього визвольно-революційного руху поневоленої нації, а саме: конспірації, розвідки й досвіду.\r\nКонспірація — це основа кожного нелегального (під¬пільного) руху поневолених націй, руху, що нераз му¬сить тривати цілі десятки років (ОУН в часі польської окупації ЗУЗ, СВУ на Наддніпрянщині і нелегальні організації в царській Росії і т. д.).\r\nУ цій статті не станемо торкатися самих засад кон¬спірації та різних способів її здійснювання. Тут тільки з''ясуємо, яке значений має конспірація в цілості справ українського визвольно-революційного руху, а зокрема в бойових діях партизанських і боївкарських відділів.\r\nКонспірація — це система таємних заходів, що їх політичні організації, які перебувають у конфлікті з пануючим режимом, стосують у боротьбі проти своїх ворогів (себто проти даного режиму) й противників для осягнення своїх політичних цілів. Конспірація має на меті охорону організаційного апарату від ударів противника, що має в руках величезну числову силу, технічну, організаційну і т. п. перевагу, і якому через те в відвертій боротьбі організація ніяк не могла б протиставитися. Щоб могти бодай почасти паралізувати ці переваги ворога, підпільна організація закривае (конспірує, тримає в цілковитій таємниці), людей| (прізвища, число, функції), побудову організаційних клітин (референти, ділянки, пости, залежності), різміщення своїх сил в терені, способи дій і засади боротьби (тактику), задуми й дії (які переводиться), власні втрати і загалом усе, що давало б ворогові якінебудь дані щодо складу, числа, способів діяння, а навіть побуту й щоденного життя членів організації.\r\nКоли визвольно-революційна організація добре законспірована (ворог про неї нічого не знає), тоді вона, хоча б навіть не була велика числом, але сильна духом і характером — може завдати ворогові дуже великих (в першу чергу моральних і політичних) шкод, при власних якнайменших втратах і дуже великих успіхах (теж в першу чергу морального й політичного характеру).\r\nВ обличчі добре законспірованої організації ворог стає безсилим. Його б''ють, йому шкодять, а він не може вдарити, не може боронитися, не знає, яка сила криється в цій організації. Хіба відразу нищити весь народ. Але це не виходить знов політично і коштує ворогу багато власних жертв і зусиль.\r\nКожний новий удар деморалізує ворога, показує йому його безсильність (хоча б не знати скільки мав танків, літаків і гармат), безрадність, підриває у ворожому таборі довір''я мас до свого проводу, до доцільности його методів, викликає в його людей страз перед цією організацією, розхитує ворожу адміністрацію і т. д. А на зовнішньому, міжнародньому полі авторитет даної держави окупанта паде щораз нижче вочах світу та заохочує його противників використати нелад і революційний рух внутрі його держави для своїх порахунків, а це в свою чергу створює воєнну ситуацію, придатну для всенародного зриву і здобуття |воєї держави.\r\nЗ другої сторони такі дії й успіхи добре законспі¬рованої визвольно-революційкої організації підносять на дусі власну націю, з''єднують визвольно-революцій¬ному рухові нових прихильників, симпатиків і членів, спонукують народ до активнішої допомоги революційному рухові і жертв для цієї мети, підсилюють по¬чуття єдности внутрі нації, роблять націю відпорною І на всякі провокації і деморалізаційні заходи ворога тощо. А на зовнішньому форумі підносять визвольно-революційний рух, а з ним і всю націю в очах світу, і з''єднують їм симпатії, вводять в коло міжнародних заінтересуваиь (допомога на політичному й військо¬вому полі).\r\nСамо собою, що й ворог дуже добре здає собі спра¬ву з того всього, себто якою силою є добре законспірована організація і докладає всіх зусиль і ще більших коштів (видатків на поборювання революційних рухів нічим не обмежується!) для поборювання рево¬люційно-визвольної організаці всякими засобами, особ¬ливо ж шляхом деморалізації населення, донощицтва і провокації.\r\nІдеальний стан конспірації був би тоді, коли б ворог не мав змоги нічогісенько довідатися про внутрішні справи організації. Але ідеального стану конспірації ніколи не можливо осягнути тому, що рух, робота й дії даної організації розконспіровують її в меншій чи більшій мірі, розкриваючи деякі моменти організацій¬ного життя (особи, способи дій і т. д.). Треба собі зда¬вати справу з того, що чим більше розгорнено працю внутрі і дії назовні, то все те важче законспірувати  (роботу, дії), то більші можливості розконспірування.\r\nТа річ не в тому, що в перших моментах (праця, дії, число членів) не можливо дотримуватися засад ідеаль¬ного законспірування організації (найкращим законспіруванням було б взагалі нічого не робити). Це т. зв. «вища сила», це вимоги роботи, це від нас не зале¬жить. І якщо б ворог знав про організацію тільки те, що спричинене цією, як сказано, «вищою силою», то він знав би ще дуже мало, і великої шкоди від цього для організації ще не було б.\r\nАле дуже часто члени організації (часом навіть несвідомо), говорячи про справи організації з непокликаними людьми (навіть у найкращій вірі) чи пово¬дячись невідповідно в терені, розкривають перед во¬рогом ту чи іншу сторінку організаційного життя і да¬ють ворогові вгляд у справи організації, чого він так дуже добивається. Може ті, люди, що так легкодуш¬но говорять про організаційні справи й не розуміють, якого страшного злочину вони тим чином допускають¬ся як щодо організації, так теж і для всієї визвольної справи, якої колосальної шкоди вони завдають орга¬нізації розкриттям найдрібнішої справи, як вони лег¬кодушно самі допомагають ворогові її (організацію) розкривати й нищити, як вони тим самим вибивають з її рук найсильніші її арґументи — найпевнішу зброю проти ворога та, як таким чином вони (може й несвідомо) стають ворожими агентами чи сексотами. Або ще гіршими, бо вони мають вгляд в справи орга¬нізації, вони мають що «сипати», до них їхні товариші мають довір''я, якого вони надуживають, через що не один таки член, їх товариш, накладає головою.\r\nМоже, й несвідомо вони це роблять. Але від того справі зовсім не легше і фактом є, що від них ворог довідався про організаційні справи, отже вони зрадили організаційну таємницю. А шкоди, що через це потерпіла організація, нічим не дадуться повернути. Бо ворог, раз діставши нитку до справи організації, буде докладати всіх зусиль, щоб далі і далі її розмотувати. Запопадливо збираючи навіть — на перший погляд — дрібнички про організаційні справи й зіставляючи їх ніж собою, він з часом отримає досить вірний образ зрганізаційних справ.\r\nТак отже, бачимо, якою колосальною зброєю може 5ути в руках організації справжня конспірація і скіль¬ки жертв та шкоди зазнає організація й нація, якщо гакої конспірації немає.\r\n<strong>Розвідка — передумова успіхів партизанської тактики</strong>\r\nТак, як у конспірації ми стараємося, щоб перед во¬рогом якнайстаранніпю закрити визвольно-революцій¬ний рух: організацію і все, що до неї стосується, так, з другої сторони, ми завжди повинні старатися якнай¬більше довідатися про ворога: про його силу, розмі¬щення, пляни, дії, способи дій, магазини, склади, втра¬ти, настрої серед війська, адміністрації, мас, словом, про все, що він собою уявляє та що задумує зробити.\r\nЗбирання таких вісток — це розвідка.\r\nНе будемо тут спинятися над родами, методами й способами розвідки. Йдеться тут про те, щоб вказати на її велику ролю в визвольно-революцшнш роботі, зокрема, коли йдеться про бойові дії партизанських відділів.\r\nЯк ворог, при добрій конспірації з нашої сторони, стає безсилим, не можучи по нас ударити чи пере¬шкодити нашим діям, так і ми без належно постав¬леної розвідки не можемо як слід і з добрим успіхом вдарити по ворогові, нанести йому шкоди, чи, не зна¬ючи про його намір, перешкодити йому нанести нам шкоди, чи випередити його.\r\nТому кожний член організації, а то й кожний член нації повинен постійно збирати вістки про ворога, по змозі їх перевіряти і по інстанції подавати вгору. Особ¬ливо, коли йдеться про пляни ворога щодо організації (концентрація ворожих сил, гарнізони, засідки, об,яави та способи їх переводження тощо).\r\nАле розвідчі вістки — це не фантазії, а голі, реальні факти, без прикрашувань і здогадів тих осіб, що по¬дають це. (Здогади слід подавати окремо, зазначувати їх, як такі). Факти, по змозі провірені, за поданням джерела (сам бачив, чи чув, від кого).\r\nМожемо сміло ствердити, що у нас ще люди не вмі¬ють збирати матеріялу без додатків і прикрашувань, чи перекручувань, і подавати його до вищої інстанції. А вартість мають тільки правдиві, дійсні факти, доне¬сені в пору. Всякі фантазії тільки вносять хаос та через те тільки шкодять, затемнюючи наше справжнє знання про ворога. Крім того треба ще пам''ятати, що ворог може навмисне пускати різні сплетні, щоб нас дезорієнтувати, відвертати нашу увагу в інший бік, непокоїти. Розвідчу справу треба починати ставити від найпростішого. Найперше треба навчити людей обсервувати, помічати, слухати, запам''ятузати, і те, що зна¬ють, передавати вірно, просто, без прикрашувань, пе¬рекручувань і додатків, у формі донесення. Це буде одночасно і школення і певна користь.\r\nВід цих простих справ треба послідовно переходити до щораз важчих. Завжди головне те, щоб добре обсервувати, слухати, подавати правду та провірити факти й джерело інформації.\r\nНижчі теренові організаційні чинники повинні ці розвідчі дані збирати, порядкувати і передавати, ко¬му треба.\r\nРозвідка — це вуха й очі підпільної організації.\r\nПартизанський відділ без належної розвідки — це так, як змагун-борець на сцені з зав''язаними очима й позатиканими вухами. Особливо, коли йдеться про певні дії, то їх завжди повинна попереджувати со¬лідна розвідка щодо сил ворога, їх розміщення, озбро¬єння, способу забезпечення об''єктів, терену тощо.\r\n<strong>Бойовий досвід — основний капітал боротьби</strong>\r\nЯк уже згадано, наука тактики таких засад веден¬ня боїв, що відповідали б усім можливим умовам, не подає. Усе, що подається в тих чи інших правильни¬ках, це тільки приклади (яких може бути тисячі), на основі яких здорово думаючий командир має виробити собі погляд на раціональне ведення бою відповідно де умов і засобів, що їх має до диспозиції (люди, їх якість і вартість, вивінування і т. д.), та сил ворога. Це тим більше стосується до партизанських умов, де найкращим правильником і школою є досвід, здобу¬тий на полі бою і дуже часто окуплений кров''ю.\r\nЦим ніраз не хочемо сказати, що військові правиль¬ники нічого не варті. Навпаки! Вони дають певні основи військового знання, певний здобутий вже досвід, певні приклади, школять розум і заставляють до зорганізованого, практичного й ясного тверезого думан¬ня, до ясного, короткого викладу свого рішення в наказі.\r\n\r\n<strong>\r\nАле досвіду з поля бою ніщо не може заступити!</strong>\r\nСкільки то військових правильників з вибухом вій¬ни підпадає основним змінам! Знання основних воєнних засад, трохи військового таланту і досвід роблять з людини справжнього вояка й командира.\r\nУ нас на досвід замало звертано уваги. Робили це |окремі командири, що вже мали вроджену командирську іскру й військовий талант. Однак, було б дуже побажане, щоб ці командири збирали свій досвід на письмі (як воно робиться в кожній армії на війні) і поділилися з другими, щоб цей досвід можна було охопити в певні рамці і на його основі створити наші власні військово-партизанські правильники, випробувані на полі бою, достосовані до наших умов.\r\n3 другої сторони навіть найкращий досвід нічого не вартий, якщо його не стосувати в практичному житті.\r\nДосвід, окуплений кров''ю, це надто дорога річ, щоб стати власністю тільки декількох людей. Досвідами треба ділитися з другими, щоб заощадити нових жертв при здобуванні тих же досвідів.\r\nЯк бачимо з цього короткого перегляду окремих елементів, що складаються на ті чи інші тактичні за¬сади, розумне використання цих елементів і певних моментів та умов визвольно-революційних змагань дає партизанам, не зважаючи на численну, технічну, чи інші переваги ворога, змогу, не тільки йому (ворогові) чинно протиставитися, а й у зорганізованій формі перетривати довший час і у відповідний момент очолити загальний зрив нації.\r\n\r\n<em>Ратник, інструктор старш. шкіл УПА// «Понстанець» 1946 р. Передрук за журиалом «До Зброї» чч. 14 (27) і 15 (28) 1952 р.</em>', 'гутірка "Основні елементи партизанської тактики УПА"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '159-revision-2', '', '', '2010-02-09 16:01:53', '2010-02-09 14:01:53', '', 159, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=162', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(166, 2, '2010-02-11 02:24:27', '2010-02-11 00:24:27', 'Польова стійка — це обезпечення на постої, складається з трьох людей (провідник і два зірці). Завдання польової стійки -забезпечити відділ на постої!\r\n\r\nОбов''язки п. с.: — Перш за все стійковий мусить пам''ятати, що життя його друзів, яких він обезпечує, в той час залежне від нього. Він мусить собі виробити почуття відповідальності та пам''ятати, що несумлінна служба на стійці може принести смерть для його друзів і для нього самого.\r\n\r\nТому стійковий під час служби на стійці всю свою увагу, весь свій зір та слух мусить спрямувати перед себе, то значить, у ворожий бік. Сам стійковий повинен бути гордий з того, що має змогу стояти на стійці зі зброєю в руках в обороні Батьківщини.\r\n\r\nСтійковий, виходячи на стійку, мусить знати:\r\n<ul>\r\n	<li> кличку, умовлені знаки для зв''язку з чатою (як свист, ракета і т. п.);</li>\r\n	<li> число: місце стійки і сусідниіх стійок;</li>\r\n	<li> відтинок зорення;</li>\r\n	<li> на які предмети в терені треба звертати увагу;</li>\r\n	<li> відомості про ворога на свойому відтинку;</li>\r\n	<li> місце чат, (місце ворога);</li>\r\n	<li> власні відділи на передпіллі;</li>\r\n	<li> дорога відвороту в разі наскоку ворога.</li>\r\n</ul>\r\nПраця п. с. вдень: стійковий мусить на своє місце заходити так, щоб його ніхто не помітив спереду. Місце мусить бути таке, з якого можна добре зорити. Стійковий мусить у терені добре зашитись (замаскуватись) і стояти яких 400-500 м від місця чат.\r\n\r\nМісце вибирати десь на горбку чи на дереві, щоб якнай­більше терену засягнути своїм зоренням. Прийшовши на стій­ку, стійковий зорить, починаючи від себе, з-під ніг, так дале­ко, як лише може оком сягнути й відтак очима веде до себе; і так цілий час. При тому цілий час не відвертає уваги від своєї роботи. Всякі відомості про ворога подає своєму командирові умовленими знаками, не оглядаючись назад.\r\n\r\nУночі в закритому терені: стійковий стоїть ближче своєї хати, яких 100-150 м. Уночі користується більше слухом, як зоренням. Стійка стоятиме десь близько доріг чи десь в долині, де на горбок на тлі неба все видно. (Вночі з горбка чи з дерева в долину нічого не видно й не чути.)\r\n\r\nПоведінка: стійкового на стійці обов''язує тиша. Не вільно йому залишати місце стійки, сходитись із другими стійковими на балачки і т. п. Не вільно заснути, курити, співати чи гомоніти, входити з ким-небудь в якісь розмови, полагоджу-вати фізіологічні потреби, відкладати, або віддавати кому-небудь кріс, навіть своїм зверхникам, і то найвищим, бо це все відвертає увагу стійкового від праці та зраджує становище стійки, а його зрадити не вільно. Сам стійковий у той час не обезпечує відділу, бо його увага звернена на інше місце.\r\n\r\nКоли стійковий на стійці тяжко захворів, нпр. мліє чи діс­тав атаки серця і т. п., він прикликає когось зі своїх друзів, щоб зголосив до командира чат. Якщо біля нього немає нікого близько, а він такий хворий, що не може далі стояти, тоді він одним вистрілом алярмує чату, і йому прийде зміна. Одначе сьогодні, в наших обставинах, де кожний стріл є алярмовим, не треба стріляти, а таки когось покликати умовленим знаком, свистом чи подібним засобом зв''язку.\r\n\r\nСтійковий на стійці, обсервуючи свій відтинок терену, му­сить слідкувати, щоб ніхто не підкрався до відпочиваючих відділів. Звичайно, ворог, який хоче заскочити відділ, буде ста­ратися оминути наші п. с. Стійковий готовий у кожний мент до бою. Кріс тримає готовий до вистрілу, багнет (штик) на крісі, гранат загострений.\r\n\r\nЯкщо якась підозріла людина підходить до стійкового, стій­ковий відразу бере її на ціль і веде до себе та підпускає на яких 20-30 м [на мет гранати]. Сам залягає на становище і стримує прохожого словами — "стій", "кличка!". Крикнути треба так, щоб прохожий почув. Якщо він по одноразовім затриманні не стане, стійковий стріляє. Якщо ж прохожий знає і подає кличку, стійковий голосить: "Дорога вільна" і пускає прохожого. Якщо прохожий не знає клички, тоді стійковий командує "Обернись", "відкинь зброю", "руки вгору" і кладе його "долів". При тім загювідає прохожому, що буде стріляти, якщо він ворухнеться. (Стійковий мусить заглягти на становищі, тому що коли стій­ковий затримав прохожого "стій" той може на нього сипнути вогнем з автоматичної зброї чи кинути на нього гранату).\r\n\r\nСтійковому на стійці не вільно людей легітимувати, реві­зувати, а тримати їх до зміни або покликати когось з чати. В разі, коли йдуть до командира якісь зв''язкові і просять, щоб стійковий запровадив їх до нього, стійковий не сміє залишити місця стійки, а заводить їх до свого командира чат,\r\n\r\nНа випадок, коли стійковий затримав прохожого "стій", а прохожий кричить "свій" — стійковий також не сміє його про­пустити, а кладе його на землю. Прохожого треба знати, хіба що він знає кличку, або якщо стійковий знає його особисто. При тому стійковий не сміє відвертати увагу від дальшого Обсервування свого відтинка терену.\r\n\r\nКоли стійковий затримав якогось прохожого і його тримає, прохожий може пробувати викупитись у стійкового та обіцяє йому що-небудь; стійковий мусить пам''ятати, що погодитись на таку пропозицію — це найбільший національний злочин. Коли б стійковий відпустив такого типа, то за хвилину пропав би й він, і всі його друзі. Такого злочину стійковий не сміє допуститись. Стійковий не сміє в тому випадку ні з ким вда­ватися в розмову.\r\n\r\nВ разі, коли надходить більший ворожий відділ, стійковий повідомляє свого командира (чату). Сам залягає на становищі і трьома стрілами (в бік ворога) алярмує своїх. Одначе стійковий сам не сходить з місця стійки. Він, залягши на становищі, разить своїм вогнем ворога так довго, аж поки наш відділ розгорнеться до бою; тоді стійковий вертається визначеною згори дорогою до своїх. Ця дорога мусить бути така, щоб стійковий, вертаючись із місця стійки, не перешкоджав вести вогонь своїм відділам. Крім того, стійковий, відходячи, мусить уважати, щоб наш відділ не взяв стійку за ворога.\r\n\r\nСтійковий мусить також глядіти, щоб на стійці не стрілити ненавмисне. У разі, коли стійковий стрілив до якогось прохо­жого, а той відразу впав (зайняв становище), тоді стійковий влучним вогнем старається знищити його.\r\n\r\nЗміна стійки: зміна підходить до стійкового, старий стій­ковий стоїть ще на стійці, не перестає ще зорити, а зорить до того часу, аж новий стійковий вдивиться в поземелля і пізнає його предмети. Коли новий стійковий приглянеться до позе­мелля, тоді старий передає йому стійку. Подає йому все те, що в терені він завважив за час своєї служби, а саме: на які пред­мети й на яке місце треба звернути спеціальну увагу, які рухи на передпіллі, чи проходив хтось з підозрілих людей, звідки й куди, чи чути якісь голоси, шелести чи помітно якісь рухи ї т. п. Коли стійковий голосить новому: "стійку в порядку пере­дав", а новий відповідає: "стійку в порядку прийняв", тоді ста­рий стійковий відходить до своєї чати.\r\n\r\nСтійковий, виходячи на стійку, мусить бути готовий 15 хви­лин перед відходом. За той час командир, який випроваджує стійкового, мусить переказати стійковому його завдання і прига­дати всі його обов''язки. Тільки тоді стійковий може відійти.\r\n\r\n<em>Андрій Заяць //До зброї. Видає політичний відділ УПА. Рік 1, вересень 1943 р.\r\nІз друкарні Української Повстанчої Армії Ч. 3</em>', 'гутірка “Вартова служба в УПА”', '', 'publish', 'open', 'open', '', '%d0%b3%d1%83%d1%82%d1%96%d1%80%d0%ba%d0%b0-%d0%b2%d0%b0%d1%80%d1%82%d0%be%d0%b2%d0%b0-%d1%81%d0%bb%d1%83%d0%b6%d0%b1%d0%b0-%d0%b2-%d1%83%d0%bf%d0%b0', '', '', '2010-11-12 23:50:34', '2010-11-12 21:50:34', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=166', 0, 'post', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(163, 2, '2010-02-09 16:04:16', '2010-02-09 14:04:16', '<strong>Загальна характеристика елементів тактики реґуляриої й партизанської армії</strong>\r\nКоли брати за основу реґулярну армію, що діє в нор¬мальних умовах державного життя, то засоби й мож¬ливості партизанських відділів у порівнянні з нею ду¬же малі й обмежені. Але зате партизани завдяки своїм малим відділам та використанню маневру й руху за певних теренових умов і воєнних хитрощів можуть піднести ефективність (успішність) своїх бойових дій до тієї міри, що вона може в певних умовинах майже зрівноважити числову, організаційну й технічну перевагу ворога.\r\nРозглядаючи поодинокі елементи, що мають вплив на тактику, хочемо вказати на їх додатні чи відемиї сторінки на партизанські дії.\r\nЩодо питання співвідношення сил, то сили ворожої регулярної армії, що має ще на допомогу поліцію та\r\nнапввськові чи поліційно-військові формації (в часі миру якраз поліція веде боротьбу з повстанцями), ду¬же часто й десятикратно переважають сили повстан¬ських відділів. Вони (ворожі сили) теж краще вивіновані, вишколені, узброені та мають добре вишколе¬ний командний склад.\r\nПартизанські відділи, звичайно, малі, слабше вишко¬лені (багато зовсім ні), гірше вивіновані, різно узброені, та не мають таких фахових, вишколених стар¬шинських кадрів.\r\nЦі недоліки партизанських відділів у великій мірі рівноважать: кращий моральний стан (відвага, завзяття, риск, посвята) повстанців та ідея, за яку вони борються (знають, за що борються), загартованість на холод і голод, партизанська вигадливість і винахід¬ливість (з десятистрілок роблять ручні кулемети, пе¬реробляють советські набої до німецької зброї і т. д.), максимальне й найкраще використання тих засобів, що їх мають. Вишкіл поодиноких повстанців перево¬диться і поповнюється досвідом, здобутим на полі бою, та вирівнюється спритом і воєнними хитрощами пар¬тизанського командира.\r\nКрім величезної численної переваги, ворог має над повстанськими відділами ще й таку ж велику техніч¬ну перевагу, а саме: важку зброю піхоти (важкі куле¬мети), артилерію, танки, літаки. Щоб могти цю коло¬сальну технічну перевагу ворога бодай частково зрів¬новажити, партизани діють малими відділами, в за¬критому, важкопрохідному терені, використовуючи для своїх дій всі природні перешкоди й ніч та в широкому маштабі маневри й рух. Таким чином вони не дають ворогові змоги використати проти себе цієї так великої технічної переваги. Вони стараються представляти собою надто малі для ворожої техніки цілі, (шляхом роздрібнення), що легко губляться в терені, швидко зникають, і до яких неможна дібратися важкою, зброєю.\r\nЗрештою партизани стараються нищити всі ці тех¬нічні засоби ворога, де й як тільки це можливе, недопускати їх на поле бою шляхом нищення мостів, скла¬дів пального, гаражів і т. д.\r\nДуже велику перевагу над партизанськими відділа¬ми дає ворогові політично-адміністративна організація терену та засоби транспорту і зв''язку (районні осередки, станиці, МВД-МҐБ, шляхи, авта, залізниці, теле¬фони, телеграфи, радіостанції і т. д.). Зорганізований та впорядкований терен дає ворогові сильну оперативну ба¬зу, можливість швидкої комунікації та перекидання ча¬стин у терені, де появилися партизани. Тому при вся¬ких діях партизанські командири мусять брати це до уваги і, або старатися ці засоби організації терену (адміністрація), зв''язку й комунікації нищити чи знешкідливлювати, або так вести дії, щоб ворог не міг їх (тих засобів) використати проти нас (блискавична по¬ява, чин і зникнення відділу, використання умов те¬рену й ночі, сувора конспірація, заздалегідь пригото¬вані місця відступу і скриття та тому подібне).\r\nКожна регулярна армія в нормальних умовах діє звичайно вздовж якогось фронту, маючи перед собою ворога, а за собою — запілля (базу), з якої вона чер¬пає поповнення, і яке дає змогу на відпочинок вичерпаним в бою частинам та на лікування ранених і хво¬рих.\r\nПартизанські відділи того всього в такому розумінні не мають. Ворог кругом них, вони мусять діяти серед во¬рога, не маючи ніякого ні запілля, ані найменшого зовсім спокійного і безпечного кутка. Полем бою партизана — цілий окупований терен, фронт на всі сторони, кожної хвилини можливість зудару чи зустрічі з во¬рогом. Партизан мусить бути вічно насторожений, вічно готовий до бою. Мусить уміти чувати, навіть у сні.\r\nЦе незвичайно важливий момент, що дуже дається в знаки партизанам. Цю від''ємну сторінку партизанської дійсности можна почасти зрівноважити. Зрів¬новажується вона з однієї сторони створюванням частими наскоками на ворога й засідками такого самого стану непевности й нервового напруження і для во¬рога (постійна непевність і нервове напруження «з''ї¬дають» моральні сили ворога), з другої сторони прихильністю, жертвенністю і допомогою населення (хар-чами, вивінуванням, переховуванням партизанів, здо¬рових, хворих і ранених, розвідкою, тощо) та зарадністю самих партизанів (здобуванням зброї та вивінувания в ворога, конфіскатою ворожого майна з колгоспів, молочарень, магазинів, тощо). При цьому пов¬станці повинні дуже вважати на те, щоб не надужи¬вати доброї до нас постави населення нерозважними кроками (иеконспіративною поведінкою й непотрібним наражуванням населення на небезпеку) та всією своєю поведінкою, ширенням наших кличів і вказуванням на займанницько-руїнницьку політику ворога, проти якої ми боремося, старатися з''єднувати собі це населення.\r\nНаселення в районі постійних дій партизанів є зви¬чайно своє і прихильне до партизанів (чи то бодай невтральне). Це дуже улегшує партизанам роботу. Але щоб користі з населення були ще більші, то треба над цим постійно працювати — виховувати населення. І то не тільки політичне щодо цілів нашої боротьби, воро¬жої руїнницької політики, але й практично щодо по¬ведінки у стосунку до ворога (конспірація, фальшиві інформації для ворога, розвідка для нас, пропаґанда серед ворожих частин, саботування доручень ворога, тощо); і то виховувати не тільки словом, а й усією своєю поведінкою (також конспіративною). Бо шкода кожного нашого слова, коли хоча б найменшим своїм ділом заперечено те, що говоримо (напр., не кажемо говорити про організаційні справи, а самі говоримо!). Обов''язком кожного партизана є звертати увагу дов¬кілля на похибки, що їх воно робить.\r\nОднак, яке добре й яке прихильне не було б до нас населення, ми ніколи не повинні говорити йому ні про які організаційні справи (особливо про персональні, про завдання, чи проведені дії, про місця побуту, спроби руху, квартирування, воєнні хитрощі, власні втрати, стан зброї). Бо навіть серед найкращого гур¬та може трапитися зрадник, або вістка, навіть у доб¬рій вірі подана, може так поширитися, що дійде до сексота.\r\nДуже велику прислугу партизанам при виконуванні їх завдань можуть зробити терен та відповідне вико¬ристання пори дня й погоди та вміння достосуватися до довкілля (маскування). Але ці речі треба постійно студіювати і знати. Партизан мусить вміти ходити з відкритими очима, мусить вміти дивитися (обсервувати), бачити (помічати) й запам''ятувати собі бачені речі та використовувати досвід.\r\nЦе може комусь на перший погляд видаватися ма¬ловажною річчю. Але це дуже важливе, зокрема ж для умов партизанського життя, і воно нераз рішає про успіх партизанських дій та про життя чи смерть окремих людей, а то й цілих відділів.\r\nУ нас в загальному на ці справи в минулому не звертано уваги взагалі, або ж дуже мало (через від¬сутність туристики в мирних часах). Пересічно наш громадянин заледве слабо знає свою найближчу око¬лицю (4 до 5 км довкруги свого місця проживання). Нераз коли треба обминати якийсь небезпечний пункт, виявляється, що зв''язковий крім головної дороги чи стежки вже не знає інших, вночі не орієнтується в терені, блукає, нераз усю ніч водить людей по полях. Добрий партизан повинен добре знати свій терен так, щоб у найтемнішу ніч міг дати собі раду в усіх на¬прямках. Він повинен знати всі стежки, всі проходи, дороги навпростець, закриті місця, броди, терен, куди закрито можна підійти, чи перейти, де можна скритися, зробити засідку, тощо так, щоб у потребі не му¬сів шукати на мапі, чи розпитувати, але щоб уже сам це знав. Це тимбільш важливо, що ворог також уваж¬но студіює терен. Напр., раз чи двічі емґебист побуде в селі і вже знає всі підходи, закриті місця, стеж¬ки, тощо.\r\nОсобливо, коли знаходимося в якомусь терені пер¬ший раз, то повинні старатися зараз таки пізнати його та добре зорієнтуватися в нім (де, які місця добрі для відступу, звідки може зайти ворог, де поставити стій¬ки, тощо). І постійно, куди б ми не йшли, завжди по¬винні студіювати терен, запам''ятувати собі нові зав¬важені речі, або їх зміни, чи то поодинокі предмети, важливі об''єкти (мости), оцінювати їх під кутом пар¬тизанських дій і можливостей використати чи потре¬би знищити їх.\r\nЩодо пори дня, то слід пам''ятати, що кожна пора має свої злі і добрі сторінки. Вдень нас далеко видно, але й ми дальше бачимо. Зате вдень ворог, особливо в відкритому терені, може краще використати проти нас свою численну й технічну перевагу (тому то «ніч наша і ліс наш»). Для того теж партизани використовують денну пору тільки для дій (рухів, бою) в закритому терені, чи то, коли до того змушені обставинами.\r\nНіч, зокрема ж темна, прикриває усе. Поле зорення вночі дуже обмежене і не дає ворогові змоги на вільний обсервований вогонь, особливо ж важкої зброї, та на належне використання технічної, а почасти й чис¬лової переваги (бо розгортання сил утруднене); ніч унеможливлює справне керування боєм і дуже часто доводить до грубих тактичних промахів сутичок по¬між власними відділами, (заблукання, тощо). Ніч під¬силює момент непевности і паніки. Тому то добре зорганізований і зіграний, навіть невеличкий, відділ, що має добру розвідку, може нанести величезних втрат і вдесятеро сильнішому ворогові. Момент заскочення грає при тому дуже важливу ролю.\r\nОднак при нічних боях слід теж пам''ятати, що во¬рог може вжити світляних ракет і прожекторів. Тому слід старатися, наскільки це можливе, підходити до ворога закритим тереном.\r\nЗ другої сторони ніч має для партизанів і деякі свої відємні сторінки. Вночі поле зорення і для нас дуже обмежене, тому легко наскочити на ворожу засідку, ворогові в самі руки, або розгубитися. Тому слід па¬м''ятати про обезпечення, зв’язок і місце збірки та кличку на випадок розбиття.\r\nВночі дуже добре все чути. Нераз найменший ше¬лест, чи шепіт, скрипіння взуття чи шелестіння одягу чути на далеку відстань, зокрема ж «по росі». Тому, слід старатися ходити й говорити якнайтихіше, постійно приставати й наслухувати, старатися, щоб не бряжчала зброя й виряд та не скрипіло взуття.\r\nСлід пам''ятати про колір убрання (маскування), особливо ж в ясні ночі. Не добрі тут барви: біла, чор¬на й загалом темні. Не дуже добра й темнозелена. Най¬кращий тут «вибляклий», полинялий дреліх такий, як у ньому ходять большевики, або ясносіра барва (мішанина ясніших і темніших барв). На дорогах і на дуже сухій землі, чи стерні, надається вночі вилиняний, дуже ясний дреліх, або ж дуже ясносіра барва.\r\nСлід пам''ятати, що навіть у найтемніші ночі добре видно силюет людини на тлі неба (при переходах че¬рез хребти гір), далі — що проти місяця видно краще, бо бачимо затінену частішу предмету чи особи, ніж як маючи місяць за собою (в білому світлі місяця кон¬тури й барви зливаються), особливо, коли барва пред¬мету чи одіння достосована до барви довкілля; слід пам''ятати, що рух дуже зраджує — впадає в очі. Слід пам''ятати, що в світлі не вільно бігти, бо помітять.\r\nТаких способів тисячі: їх у такому загальному ог¬ляді годі й перелічити, то ж взято лише декілька прикладів. Ті речі зрештою треба уважено студіювати й розвивати щораз дальші способи. Найкраще вчи¬тися тих речей тим, що обсервуватимемо себе і дру¬гих та проводитимемо відповідні вправи — навіть в часі маршу чи на стійці. Напр., двоє людей говорить потихо, а третій, відійшовши на деяку відстань, при¬слухається і стверджує, з якої відстані вже було чу¬ти шепіт. Тоді на зміну йде другий, і т. д. Або ще так: один стоїть на місці, а другий іде раз проти місяця, а раз у протилежний бік і тоді інші стверджують, на скільки кроків було видно особу, чи предмет в одному й другому випадку. Потім можна ще стосувати зміну барв одягу, тощо. Коли приходиться нам іти рівнобіжно до дороги так, щоб з дороги нас не було видно, то найкраще спершу поставити одного повстанця близько дороги, щоб ствердив, на якій відстані від до¬роги вже справді не було видно окремих людей, чи групи осіб (група бо завжди скоріш впадає в очі). Тільки таким способом може партизан легко навчи¬тися ходити вночі й добре маскувати себе.\r\nЛиха погода (дощ, сніг, завірюха) помітно влегшує виконання даного завдання (дії), але ж зате куди біль¬ше вичерпує людей; тоді завжди слід подбати про при¬міщення і відпочинок після дії. Вплив такої лихої по¬годи на ворога — психічний і фізичний, такий самий, як і вплив ночі; слід пам''ятати при ній про момент за¬скочення.\r\nЩодо вивінування (одяг, взуття, мапи, компаси), прохарчування і санітарних справ, то партизани не мають ніяких певних постійних баз, як це є у випадку регулярної армії. Вони залежні від того, що здобудуть собі від ворожих відділів, з маґазинів, молочарень, колгоспів, або ж дістануть від населення. Повстанець повинен вміти переносити брак того, чи іншого, пови¬нен бути загартованим на спрагу, голод і холод. Він не повинен вимагати для себе від селян речей, яких вони самі не мають, чи не їдять (бо й таке бувало). Оче¬видно, що коли партизанові хтось не хоче дати їсти, хоч має й може, то цей не стане церемонитися й за¬бере силою, однак тільки в випадках виразної иеприхильности, чи ворожого наставлення даної особи.\r\nПро санітарні справи (лікування хворих і ранених) треба вже заздалегідь подумати. Треба мати під ру¬кою малу аптечку, бодай з найконечнішими речами, та когось (санітар, медсестра), хто дбав би про сані¬тарні справи, і хто на тому розуміється, вмів би дати бодай першу поміч. Це має у відділі дуже велике зна¬чення, не тільки матеріяльне (допомога хворим), але й моральне.\r\n<strong></strong>\r\n\r\n<strong>Конспірація — основний елемент партизанської тактики</strong>\r\nТепер торкнемося ще трьох дуже важливих чинни¬ків, від яких остаточно залежить успіх чи неуспіх бойових дій партизанських та боївкарських відділів, а разом з тим і доля всього визвольно-революційного руху поневоленої нації, а саме: конспірації, розвідки й досвіду.\r\nКонспірація — це основа кожного нелегального (під¬пільного) руху поневолених націй, руху, що нераз му¬сить тривати цілі десятки років (ОУН в часі польської окупації ЗУЗ, СВУ на Наддніпрянщині і нелегальні організації в царській Росії і т. д.).\r\nУ цій статті не станемо торкатися самих засад кон¬спірації та різних способів її здійснювання. Тут тільки з''ясуємо, яке значений має конспірація в цілості справ українського визвольно-революційного руху, а зокрема в бойових діях партизанських і боївкарських відділів.\r\nКонспірація — це система таємних заходів, що їх політичні організації, які перебувають у конфлікті з пануючим режимом, стосують у боротьбі проти своїх ворогів (себто проти даного режиму) й противників для осягнення своїх політичних цілів. Конспірація має на меті охорону організаційного апарату від ударів противника, що має в руках величезну числову силу, технічну, організаційну і т. п. перевагу, і якому через те в відвертій боротьбі організація ніяк не могла б протиставитися. Щоб могти бодай почасти паралізувати ці переваги ворога, підпільна організація закривае (конспірує, тримає в цілковитій таємниці), людей| (прізвища, число, функції), побудову організаційних клітин (референти, ділянки, пости, залежності), різміщення своїх сил в терені, способи дій і засади боротьби (тактику), задуми й дії (які переводиться), власні втрати і загалом усе, що давало б ворогові якінебудь дані щодо складу, числа, способів діяння, а навіть побуту й щоденного життя членів організації.\r\nКоли визвольно-революційна організація добре законспірована (ворог про неї нічого не знає), тоді вона, хоча б навіть не була велика числом, але сильна духом і характером — може завдати ворогові дуже великих (в першу чергу моральних і політичних) шкод, при власних якнайменших втратах і дуже великих успіхах (теж в першу чергу морального й політичного характеру).\r\nВ обличчі добре законспірованої організації ворог стає безсилим. Його б''ють, йому шкодять, а він не може вдарити, не може боронитися, не знає, яка сила криється в цій організації. Хіба відразу нищити весь народ. Але це не виходить знов політично і коштує ворогу багато власних жертв і зусиль.\r\nКожний новий удар деморалізує ворога, показує йому його безсильність (хоча б не знати скільки мав танків, літаків і гармат), безрадність, підриває у ворожому таборі довір''я мас до свого проводу, до доцільности його методів, викликає в його людей страз перед цією організацією, розхитує ворожу адміністрацію і т. д. А на зовнішньому, міжнародньому полі авторитет даної держави окупанта паде щораз нижче вочах світу та заохочує його противників використати нелад і революційний рух внутрі його держави для своїх порахунків, а це в свою чергу створює воєнну ситуацію, придатну для всенародного зриву і здобуття |воєї держави.\r\nЗ другої сторони такі дії й успіхи добре законспі¬рованої визвольно-революційкої організації підносять на дусі власну націю, з''єднують визвольно-революцій¬ному рухові нових прихильників, симпатиків і членів, спонукують народ до активнішої допомоги революційному рухові і жертв для цієї мети, підсилюють по¬чуття єдности внутрі нації, роблять націю відпорною І на всякі провокації і деморалізаційні заходи ворога тощо. А на зовнішньому форумі підносять визвольно-революційний рух, а з ним і всю націю в очах світу, і з''єднують їм симпатії, вводять в коло міжнародних заінтересуваиь (допомога на політичному й військо¬вому полі).\r\nСамо собою, що й ворог дуже добре здає собі спра¬ву з того всього, себто якою силою є добре законспірована організація і докладає всіх зусиль і ще більших коштів (видатків на поборювання революційних рухів нічим не обмежується!) для поборювання рево¬люційно-визвольної організаці всякими засобами, особ¬ливо ж шляхом деморалізації населення, донощицтва і провокації.\r\nІдеальний стан конспірації був би тоді, коли б ворог не мав змоги нічогісенько довідатися про внутрішні справи організації. Але ідеального стану конспірації ніколи не можливо осягнути тому, що рух, робота й дії даної організації розконспіровують її в меншій чи більшій мірі, розкриваючи деякі моменти організацій¬ного життя (особи, способи дій і т. д.). Треба собі зда¬вати справу з того, що чим більше розгорнено працю внутрі і дії назовні, то все те важче законспірувати  (роботу, дії), то більші можливості розконспірування.\r\nТа річ не в тому, що в перших моментах (праця, дії, число членів) не можливо дотримуватися засад ідеаль¬ного законспірування організації (найкращим законспіруванням було б взагалі нічого не робити). Це т. зв. «вища сила», це вимоги роботи, це від нас не зале¬жить. І якщо б ворог знав про організацію тільки те, що спричинене цією, як сказано, «вищою силою», то він знав би ще дуже мало, і великої шкоди від цього для організації ще не було б.\r\nАле дуже часто члени організації (часом навіть несвідомо), говорячи про справи організації з непокликаними людьми (навіть у найкращій вірі) чи пово¬дячись невідповідно в терені, розкривають перед во¬рогом ту чи іншу сторінку організаційного життя і да¬ють ворогові вгляд у справи організації, чого він так дуже добивається. Може ті, люди, що так легкодуш¬но говорять про організаційні справи й не розуміють, якого страшного злочину вони тим чином допускають¬ся як щодо організації, так теж і для всієї визвольної справи, якої колосальної шкоди вони завдають орга¬нізації розкриттям найдрібнішої справи, як вони лег¬кодушно самі допомагають ворогові її (організацію) розкривати й нищити, як вони тим самим вибивають з її рук найсильніші її арґументи — найпевнішу зброю проти ворога та, як таким чином вони (може й несвідомо) стають ворожими агентами чи сексотами. Або ще гіршими, бо вони мають вгляд в справи орга¬нізації, вони мають що «сипати», до них їхні товариші мають довір''я, якого вони надуживають, через що не один таки член, їх товариш, накладає головою.\r\nМоже, й несвідомо вони це роблять. Але від того справі зовсім не легше і фактом є, що від них ворог довідався про організаційні справи, отже вони зрадили організаційну таємницю. А шкоди, що через це потерпіла організація, нічим не дадуться повернути. Бо ворог, раз діставши нитку до справи організації, буде докладати всіх зусиль, щоб далі і далі її розмотувати. Запопадливо збираючи навіть — на перший погляд — дрібнички про організаційні справи й зіставляючи їх ніж собою, він з часом отримає досить вірний образ зрганізаційних справ.\r\nТак отже, бачимо, якою колосальною зброєю може 5ути в руках організації справжня конспірація і скіль¬ки жертв та шкоди зазнає організація й нація, якщо гакої конспірації немає.\r\n<strong></strong>\r\n\r\n<strong>Розвідка — передумова успіхів партизанської тактики</strong>\r\nТак, як у конспірації ми стараємося, щоб перед во¬рогом якнайстаранніпю закрити визвольно-революцій¬ний рух: організацію і все, що до неї стосується, так, з другої сторони, ми завжди повинні старатися якнай¬більше довідатися про ворога: про його силу, розмі¬щення, пляни, дії, способи дій, магазини, склади, втра¬ти, настрої серед війська, адміністрації, мас, словом, про все, що він собою уявляє та що задумує зробити.\r\nЗбирання таких вісток — це розвідка.\r\nНе будемо тут спинятися над родами, методами й способами розвідки. Йдеться тут про те, щоб вказати на її велику ролю в визвольно-революцшнш роботі, зокрема, коли йдеться про бойові дії партизанських відділів.\r\nЯк ворог, при добрій конспірації з нашої сторони, стає безсилим, не можучи по нас ударити чи пере¬шкодити нашим діям, так і ми без належно постав¬леної розвідки не можемо як слід і з добрим успіхом вдарити по ворогові, нанести йому шкоди, чи, не зна¬ючи про його намір, перешкодити йому нанести нам шкоди, чи випередити його.\r\nТому кожний член організації, а то й кожний член нації повинен постійно збирати вістки про ворога, по змозі їх перевіряти і по інстанції подавати вгору. Особ¬ливо, коли йдеться про пляни ворога щодо організації (концентрація ворожих сил, гарнізони, засідки, об,яави та способи їх переводження тощо).\r\nАле розвідчі вістки — це не фантазії, а голі, реальні факти, без прикрашувань і здогадів тих осіб, що по¬дають це. (Здогади слід подавати окремо, зазначувати їх, як такі). Факти, по змозі провірені, за поданням джерела (сам бачив, чи чув, від кого).\r\nМожемо сміло ствердити, що у нас ще люди не вмі¬ють збирати матеріялу без додатків і прикрашувань, чи перекручувань, і подавати його до вищої інстанції. А вартість мають тільки правдиві, дійсні факти, доне¬сені в пору. Всякі фантазії тільки вносять хаос та через те тільки шкодять, затемнюючи наше справжнє знання про ворога. Крім того треба ще пам''ятати, що ворог може навмисне пускати різні сплетні, щоб нас дезорієнтувати, відвертати нашу увагу в інший бік, непокоїти. Розвідчу справу треба починати ставити від найпростішого. Найперше треба навчити людей обсервувати, помічати, слухати, запам''ятузати, і те, що зна¬ють, передавати вірно, просто, без прикрашувань, пе¬рекручувань і додатків, у формі донесення. Це буде одночасно і школення і певна користь.\r\nВід цих простих справ треба послідовно переходити до щораз важчих. Завжди головне те, щоб добре обсервувати, слухати, подавати правду та провірити факти й джерело інформації.\r\nНижчі теренові організаційні чинники повинні ці розвідчі дані збирати, порядкувати і передавати, ко¬му треба.\r\nРозвідка — це вуха й очі підпільної організації.\r\nПартизанський відділ без належної розвідки — це так, як змагун-борець на сцені з зав''язаними очима й позатиканими вухами. Особливо, коли йдеться про певні дії, то їх завжди повинна попереджувати со¬лідна розвідка щодо сил ворога, їх розміщення, озбро¬єння, способу забезпечення об''єктів, терену тощо.\r\n<strong></strong>\r\n\r\n<strong>Бойовий досвід — основний капітал боротьби</strong>.\r\n\r\nЯк уже згадано, наука тактики таких засад веден¬ня боїв, що відповідали б усім можливим умовам, не подає. Усе, що подається в тих чи інших правильни¬ках, це тільки приклади (яких може бути тисячі), на основі яких здорово думаючий командир має виробити собі погляд на раціональне ведення бою відповідно де умов і засобів, що їх має до диспозиції (люди, їх якість і вартість, вивінування і т. д.), та сил ворога. Це тим більше стосується до партизанських умов, де найкращим правильником і школою є досвід, здобу¬тий на полі бою і дуже часто окуплений кров''ю.Цим ніраз не хочемо сказати, що військові правиль¬ники нічого не варті. Навпаки! Вони дають певні основи військового знання, певний здобутий вже досвід, певні приклади, школять розум і заставляють до зорганізованого, практичного й ясного тверезого думан¬ня, до ясного, короткого викладу свого рішення в наказі.<strong>\r\n</strong>\r\n\r\n<strong>Але досвіду з поля бою ніщо не може заступити!</strong>\r\nСкільки то військових правильників з вибухом вій¬ни підпадає основним змінам! Знання основних воєнних засад, трохи військового таланту і досвід роблять з людини справжнього вояка й командира.\r\nУ нас на досвід замало звертано уваги. Робили це |окремі командири, що вже мали вроджену командирську іскру й військовий талант. Однак, було б дуже побажане, щоб ці командири збирали свій досвід на письмі (як воно робиться в кожній армії на війні) і поділилися з другими, щоб цей досвід можна було охопити в певні рамці і на його основі створити наші власні військово-партизанські правильники, випробувані на полі бою, достосовані до наших умов.\r\n3 другої сторони навіть найкращий досвід нічого не вартий, якщо його не стосувати в практичному житті.\r\nДосвід, окуплений кров''ю, це надто дорога річ, щоб стати власністю тільки декількох людей. Досвідами треба ділитися з другими, щоб заощадити нових жертв при здобуванні тих же досвідів.\r\nЯк бачимо з цього короткого перегляду окремих елементів, що складаються на ті чи інші тактичні за¬сади, розумне використання цих елементів і певних моментів та умов визвольно-революційних змагань дає партизанам, не зважаючи на численну, технічну, чи інші переваги ворога, змогу, не тільки йому (ворогові) чинно протиставитися, а й у зорганізованій формі перетривати довший час і у відповідний момент очолити загальний зрив нації.\r\n\r\n<em>Ратник, інструктор старш. шкіл УПА// «Понстанець» 1946 р. Передрук за журиалом «До Зброї» чч. 14 (27) і 15 (28) 1952 р.</em>', 'гутірка "Основні елементи партизанської тактики УПА"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '159-revision-3', '', '', '2010-02-09 16:04:16', '2010-02-09 14:04:16', '', 159, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=163', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(167, 2, '2010-02-11 02:24:13', '2010-02-11 00:24:13', 'Польова стійка — це обезпечення на постої, складається з трьох людей (провідник і два зірці). Завдання польової стійки -забезпечити відділ на постої!\n\nОбов''язки п. с.: — Перш за все стійковий мусить пам''ятати, що життя його друзів, яких він обезпечує, в той час залежне від нього. Він мусить собі виробити почуття відповідальності та пам''ятати, що несумлінна служба на стійці може принести смерть для його друзів і для нього самого.\n\nТому стійковий під час служби на стійці всю свою увагу, весь свій зір та слух мусить спрямувати перед себе, то значить, у ворожий бік. Сам стійковий повинен бути гордий з того, що має змогу стояти на стійці зі зброєю в руках в обороні Батьківщини.\n\nСтійковий, виходячи на стійку, мусить знати:\n<ul>\n	<li> кличку, умовлені знаки для зв''язку з чатою (як свист, ракета і т. п.);</li>\n	<li> число: місце стійки і сусідниіх стійок;</li>\n	<li> відтинок зорення;</li>\n	<li> на які предмети в терені треба звертати увагу;</li>\n	<li> відомості про ворога на свойому відтинку;</li>\n	<li> місце чат, (місце ворога);</li>\n	<li> власні відділи на передпіллі;</li>\n	<li> дорога відвороту в разі наскоку ворога.</li>\n</ul>\nПраця п. с. вдень: стійковий мусить на своє місце заходити так, щоб його ніхто не помітив спереду. Місце мусить бути таке, з якого можна добре зорити. Стійковий мусить у терені добре зашитись (замаскуватись) і стояти яких 400-500 м від місця чат.\n\nМісце вибирати десь на горбку чи на дереві, щоб якнай­більше терену засягнути своїм зоренням. Прийшовши на стій­ку, стійковий зорить, починаючи від себе, з-під ніг, так дале­ко, як лише може оком сягнути й відтак очима веде до себе; і так цілий час. При тому цілий час не відвертає уваги від своєї роботи. Всякі відомості про ворога подає своєму командирові умовленими знаками, не оглядаючись назад.\n\nУночі в закритому терені: стійковий стоїть ближче своєї хати, яких 100-150 м. Уночі користується більше слухом, як зоренням. Стійка стоятиме десь близько доріг чи десь в долині, де на горбок на тлі неба все видно. (Вночі з горбка чи з дерева в долину нічого не видно й не чути.)\n\nПоведінка: стійкового на стійці обов''язує тиша. Не вільно йому залишати місце стійки, сходитись із другими стійковими на балачки і т. п. Не вільно заснути, курити, співати чи гомоніти, входити з ким-небудь в якісь розмови, полагоджу-вати фізіологічні потреби, відкладати, або віддавати кому-небудь кріс, навіть своїм зверхникам, і то найвищим, бо це все відвертає увагу стійкового від праці та зраджує становище стійки, а його зрадити не вільно. Сам стійковий у той час не обезпечує відділу, бо його увага звернена на інше місце.\n\nКоли стійковий на стійці тяжко захворів, нпр. мліє чи діс­тав атаки серця і т. п., він прикликає когось зі своїх друзів, щоб зголосив до командира чат. Якщо біля нього немає нікого близько, а він такий хворий, що не може далі стояти, тоді він одним вистрілом алярмує чату, і йому прийде зміна. Одначе сьогодні, в наших обставинах, де кожний стріл є алярмовим, не треба стріляти, а таки когось покликати умовленим знаком, свистом чи подібним засобом зв''язку.\n\nСтійковий на стійці, обсервуючи свій відтинок терену, му­сить слідкувати, щоб ніхто не підкрався до відпочиваючих відділів. Звичайно, ворог, який хоче заскочити відділ, буде ста­ратися оминути наші п. с. Стійковий готовий у кожний мент до бою. Кріс тримає готовий до вистрілу, багнет (штик) на крісі, гранат загострений.\n\nЯкщо якась підозріла людина підходить до стійкового, стій­ковий відразу бере її на ціль і веде до себе та підпускає на яких 20-30 м [на мет гранати]. Сам залягає на становище і стримує прохожого словами — "стій", "кличка!". Крикнути треба так, щоб прохожий почув. Якщо він по одноразовім затриманні не стане, стійковий стріляє. Якщо ж прохожий знає і подає кличку, стійковий голосить: "Дорога вільна" і пускає прохожого. Якщо прохожий не знає клички, тоді стійковий командує "Обернись", "відкинь зброю", "руки вгору" і кладе його "долів". При тім загювідає прохожому, що буде стріляти, якщо він ворухнеться. (Стійковий мусить заглягти на становищі, тому що коли стій­ковий затримав прохожого "стій" той може на нього сипнути вогнем з автоматичної зброї чи кинути на нього гранату).\n\nСтійковому на стійці не вільно людей легітимувати, реві­зувати, а тримати їх до зміни або покликати когось з чати. В разі, коли йдуть до командира якісь зв''язкові і просять, щоб стійковий запровадив їх до нього, стійковий не сміє залишити місця стійки, а заводить їх до свого командира чат,\n\nНа випадок, коли стійковий затримав прохожого "стій", а прохожий кричить "свій" — стійковий також не сміє його про­пустити, а кладе його на землю. Прохожого треба знати, хіба що він знає кличку, або якщо стійковий знає його особисто. При тому стійковий не сміє відвертати увагу від дальшого Обсервування свого відтинка терену.\n\nКоли стійковий затримав якогось прохожого і його тримає, прохожий може пробувати викупитись у стійкового та обіцяє йому що-небудь; стійковий мусить пам''ятати, що погодитись на таку пропозицію — це найбільший національний злочин. Коли б стійковий відпустив такого типа, то за хвилину пропав би й він, і всі його друзі. Такого злочину стійковий не сміє допуститись. Стійковий не сміє в тому випадку ні з ким вда­ватися в розмову.\n\nВ разі, коли надходить більший ворожий відділ, стійковий повідомляє свого командира (чату). Сам залягає на становищі і трьома стрілами (в бік ворога) алярмує своїх. Одначе стійковий сам не сходить з місця стійки. Він, залягши на становищі, разить своїм вогнем ворога так довго, аж поки наш відділ розгорнеться до бою; тоді стійковий вертається визначеною згори дорогою до своїх. Ця дорога мусить бути така, щоб стійковий, вертаючись із місця стійки, не перешкоджав вести вогонь своїм відділам. Крім того, стійковий, відходячи, мусить уважати, щоб наш відділ не взяв стійку за ворога.\n\nСтійковий мусить також глядіти, щоб на стійці не стрілити ненавмисне. У разі, коли стійковий стрілив до якогось прохо­жого, а той відразу впав (зайняв становище), тоді стійковий влучним вогнем старається знищити його.\n\nЗміна стійки: зміна підходить до стійкового, старий стій­ковий стоїть ще на стійці, не перестає ще зорити, а зорить до того часу, аж новий стійковий вдивиться в поземелля і пізнає його предмети. Коли новий стійковий приглянеться до позе­мелля, тоді старий передає йому стійку. Подає йому все те, що в терені він завважив за час своєї служби, а саме: на які пред­мети й на яке місце треба звернути спеціальну увагу, які рухи на передпіллі, чи проходив хтось з підозрілих людей, звідки й куди, чи чути якісь голоси, шелести чи помітно якісь рухи ї т. п. Коли стійковий голосить новому: "стійку в порядку пере­дав", а новий відповідає: "стійку в порядку прийняв", тоді ста­рий стійковий відходить до своєї чати.\n\nСтійковий, виходячи на стійку, мусить бути готовий 15 хви­лин перед відходом. За той час командир, який випроваджує стійкового, мусить переказати стійковому його завдання і прига­дати всі його обов''язки. Тільки тоді стійковий може відійти.\n\n<em>Андрій Заяць //До зброї. Видає політичний відділ УПА. Рік 1, вересень 1943 р.\nІз друкарні Української Повстанчої Армії Ч. 3</em>', '', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '166-revision', '', '', '2010-02-11 02:24:13', '2010-02-11 00:24:13', '', 166, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=167', 0, 'revision', '', 0),
(169, 2, '2010-02-11 02:29:16', '2010-02-11 00:29:16', 'Як народжуються зорі. Проблема зореутворення - одна з центральних у сучасній астрофізиці. Зорі - найпоширеніші у Всесвіті об''єкти, з них складаються більші структурні утворення - галактики. І питання про те, чому в різних регіонах Всесвіту речовина переважно формується саме в зорі, за яких умов і яким чином це звершується, не може не хвилювати астрономів. Тим більше, що явища, які відбуваються в процесі утворення і вмирання зір, мабуть, тісно пов''язані з найглибшими проблемами будови і еволюції матерії, зокрема з явищами, що відбуваються у світі елементарних частинок.\r\n\r\nУ сучасній астрофізиці є дві основні концепції походження зір. Одна з них, яка дістала назву "класичної", виходить з того, що зорі утворюються в процесі конденсації газу в холодних газопилових комплексах, гігантських безформних клоччастих утвореннях розмірами в багато десятків і сотень світлових років, що складаються головним чином з молекул водню. Що ж до пилинок, то вони являють собою дрібні тверді утворення, що розсіяні в космічному просторі і мають досить складну структуру, їх центральну частину становить тугоплавке силікатне чи графітове ядро, на яке намерзли забруднені льоди. Як показують спостереження міжзоряного поглинання світла, розміри таких пилинок невеликі - від 0,1 до 1 мкм.\r\n\r\nФормування зір починається з того, що в газопиловій хмарі або в якійсь її частині розвивається так звана гравітаційна нестійкість. Іншими словами, у хмарі відбувається процес наростання збурень густини і швидкості руху речовини, невеликих відхилень цих фізичних величин від їхніх середніх значень для даної хмари. З теорії виходить, що однорідний розподіл речовини за наявності сил тяжіння не може бути стійким. Речовина повинна розпадатися на окремі згустки. За одним з основних законів фізики будь-яка фізична система завжди прагне до такого стану, при якому її потенціальна енергія є мінімальною. При утворенні згустків і їх стисненні гравітаційна енергія переходить у кінетичну енергію речовини, що стискується, яка в свою чергу може переходити в теплову енергію і випромінюватися. Таким чином, внаслідок процесу фрагментації та утворення згустків зменшується потенціальна енергія.\r\n\r\nКрім гравітаційної нестійкості, в процесі фрагментації газових хмар певну роль відіграє так звана термохімічна нестійкість, яка виникає внаслідок того, що швидкість утворення молекул усередині газопилового комплексу і швидкість охолодження газу за рахунок випромінювання цих молекул у радіодіапазоні відрізняються одна від одної.\r\n\r\nУ подальшому утворенні фрагменти в свою чергу діляться на ще дрібніші згустки і так доти, доки в результаті гравітаційного стиснення густина цих згустків зросте настільки, що в їх центральних частинах утворяться зореподібні ядра - протозорі, оточені масивними оболонками, які продовжують стискатися.\r\n\r\nЯк показують розрахунки, у тих випадках, коли маса згустка перевершує три маси Сонця, речовина оболонки вільно падає на ядро. Завдяки цьому, маса таких про- тозір швидко збільшується, зростає їх світність. У якийсь момент випромінювання протозорі стає настільки сильним, що в результаті нагрівання оболонки і дії світлового тиску оболонка розсіюється в просторі.\r\n\r\nВивільнені від оболонок ядра деякий час ще продовжують стискатися і випромінювати досить значну кількість енергії, яка виділяється за рахунок гравітаційного стиснення. Температура в надрах протозорі зростає і, нарешті, стає достатньою для виникнення термоядерної реакції. Протозоря стає зорею.\r\n\r\nТакою, якщо не вдаватися в деталі, найбільш популярною в сучасній астрофізиці є схема утворення зір з холодного газу в газопилових комплексах. Чи підтверджується вона астрономічними спостереженнями? Оскільки оболонки навколо протозір, що формуються, містять велику кількість пилу, наскрізь вони не проглядаються і це набагато утруднює спостереження початкової стадії формування зір.\r\n\r\nПроте з розвитком радіо- і інфрачервоної астрономії з''явилася деяка можливість "зазирнути" в таємничі "зоряні колиски", оскільки пил і газ прозорі для цих електромагнітних випромінювань. У ряді районів виявлено компактні зони радіо- і інфрачервоного випромінювання, які витлумачуються прихильниками класичної концепції як зони, де містяться надзвичайно молоді зорі, яких в оптичному діапазоні спостерігати ще не можна.\r\n\r\n<em>Конденсаційної концепції</em> додержують більшість сучасних астрономів. Проте ця обставина сама по собі ще не може бути остаточним доказом її справедливості. Тим більше, що таких спостережних даних, які підтверджували б її однозначно, поки що не існує. Ще Галілео Галілей зазначав, що в науці думка одного може виявитися правильнішою за думку тисячі. Тому зараз не можна скидати з рахунку й інші точки зору.\r\n\r\nУ всякому випадку в сучасній астрофізиці існує ще одна концепція зореутворення, яку протягом ряду років розробляє школа академіка В. А. Амбарцумяна. За назвою обсерваторії, директором якої він є, ця концепція дістала найменування <em>бюраканської</em>. Її прихильники вважають, що зорі утворюються внаслідок розпаду на частини більш щільних, а можливо і надщільних об''єктів. Ці об''єкти можуть бути залишками тієї "первісної" речовини, з якої утворився наш Всесвіт.\r\n\r\nНа відміну од класичної концепції бюраканську у фізичному й математичному плані розроблено не так детально. Однак академік Амбарцумян вважає, що-така розробка завчасна, оскільки тут ідеться про найпотаєм-ніші космічні процеси, щодо яких у нас ще дуже мало фактів. У спорі цих двох концепцій ідеться по суті не тільки про шлях формування зір, а й про спрямованість еволюційних процесів у Всесвіті взагалі: чи йдуть вони від розріджених станів до щільніших чи, навпаки,- від щільніших до розріджених?\r\n\r\nМетодичні міркування. Розрізняються і ті дослідницькі програми, яких додержують прихильники опонуючих концепцій. Тоді як "класики" вважають, що в основі розробки астрофізичної теорії має лежати метод побудови математичних і фізичних моделей, навіть за відсутності необхідної повноти спостережних даних, "бюраканці" вважають, що теорія повинна будуватися тільки на основі фактів, а до створення конкретних теоретичних моделей слід приступати лише тоді, коли дані спостережень дають змогу при побудові теорії обійтись практично без довільних додаткових припущень.\r\n\r\nСлід зазначити, що виникнення різних, інколи протилежних напрямів у науці при розв''язанні складних фундаментальних проблем і гострих дискусій між їхніми прихильниками - цілком нормальне явище. На жаль, гострота полеміки змушує опонуючі сторони повністю відкидати концепції, що протистоять їм. Проте тільки подальші дослідження можуть показати, яка точка зору ближча до істини. І дискусія про шляхи еволюційних процесів у Всесвіті не є винятком. До того ж не виключено, що в нескінченній різноманітності Всесвіту за одних умов формування нових космічних об''єктів може відбуватися конденсаційним шляхом, а за інших - бути наслідком розпаду.\r\n\r\nЯк було вже сказано, основна частина життя переважної більшості зір - це період, коли в їхніх надрах відбувається термоядерна реакція синтезу більш важких елементів з більш легких. На цьому етапі рівновага зорі підтримується рівновагою між тиском розпеченого газу в її надрах, який прагне розширити зорю, і силами тяжіння, що прагнуть її стиснути.\r\n\r\nПри цьому, якщо термоядерні реакції в надрах зорі чомусь прискорюються, надходження тепла з її глибин до поверхні перевищує тепловіддачу в світовий простір, то температура в надрах зорі підвищується, тиск газу зростає і зоря починає розширятися. Центральна зона охолоджується, і термоядерна реакція приходить до норми. Навпаки, якщо тепловіддача в навколишній простір виявляється вищою, ніж енерговиділення, то зоря починає охолоджуватись, тиск у її надрах падав і сили тяжіння починають стискати зорю. Завдяки цьому надра зорі розігріваються, термоядерна реакція прискорюється і теплова рівновага, а водночас і баланс сил усередині зорі приходять до норми. Отже, зорі - це саморегульовані системи, створені самою природою.\r\n\r\nНовий, по суті заключний, період в існуванні зорі настає тоді, коли її основне ядерне паливо - водень - повністю вичерпується. У процесі термоядерної реакції в центральній частині зорі утворюється гелієве ядро. Потім це ядро починає стискатися, а зовнішні шари - оболонка зорі - розширятися. Зоря переходить у стадію червоного гіганта. У її надрах в міру дальшого стискання одні термоядерні реакції заступають інші за участю дедалі важчих елементів. І відбувається це доти, доки не будуть вичерпані всі термоядерні джерела енергії.\r\n\r\nПодальша доля вмираючої зорі залежить від її маси. Зорі, маса яких близька до сонячної або трохи перевищує її, перетворюються у так звані білі карлики, тобто в зорі з радіусами в сотні разів меншими від радіуса Сонця. Густина речовини таких зір набагато перевищує густину сонячної речовини. У кожному кубічному сантиметрі простору білих карликів вміщуються десятки й сотні тонн речовини.\r\n\r\n<em>Білий карлик</em> - стале утворення. Його рівновага підтримується, проте, внутрішнім тиском не звичайного, а електронного газу, який утворений великою кількістю вільних електронів. Густина цього газу цілком достатня для того, щоб припинити гравітаційне стискання зорі. В такому ґаві істотно проявляються квантові ефекти, і фізики навивають його "виродженим". З цієї причини і білих карликів нерідко навивають "виродженими зорями".\r\n\r\nТемпература поверхні найбільш гарячих вироджених карликів може досягати 50-100 тис. кельвінів. Під тонкою атмосферою такої зорі розташована щільна маса, що мав до самого центра однакову температуру. Втрати енергії на випромінювання у білих карликів порівняно невеликі, тому такі зорі охолоджуються надзвичайно повільно.\r\n\r\nТиповим прикладом виродженого карлика е супутник найяскравішої зорі земного неба - Сіріуса - Сіріус В. До речі, Сіріус В став першим представником класу вироджених зір, виявленим астрономами...\r\n\r\nОтже, зорі з масою, що не перевершує 1,4 маси Сонця, після вигоряння водню перетворюються на білих карликів. Якщо ж маса зорі, яка завершує свій життєвий шлях, більша за 1,4 маси Сонця, то стиснення на стадії виродженого карлика не зупиняється, під дією сил тяжіння воно триває далі. Виникає так званий гравітаційний колапс - невтримне падіння речовини зорі до її центра.\r\n\r\nНа цьому етапі може статися потужний вибух зорі - вже відомий нам спалах наднової. При цьому залишок зорі, що вибухнула, може утворити об''єкт, у надрах якого під дією колосального тиску електрони виявляться "вдрукованими" у протони. Протони перетворяться у нейтрони. <em>Нейтронна зоря</em> - компактне, надзвичайно щільне тіло діаметром усього близько 15-20 км. Середня густина речовини таких зір досягає дивовижної величини - 10 м грамів у кубічному сантиметрі. Це густина ядерної речовини. Нейтронна зоря - це ніби збільшене в багато разів атомне ядро.\r\n\r\nЦікаво, що існування нейтронних зір було теоретично передбачене ще в довоєнні роки видатним радянським ученим академіком Л. Д. Ландау. Але виявити їх удалося тільки в 1967 р. за незвичним імпульсним випромінюванням.\r\n\r\nЗ''ясувалося, що генераторами цього випромінювання є нейтронні зорі, які швидко обертаються. Якщо нейтронна зоря випромінює в радіодіапазоні, то породжений нею радіопромінь описуватиме періодичні кола в просторі, наче промінь маяка, що обертається. І кожне проходження такого променя через антену радіотелескопа буде зареєстровано як окремий імпульс...\r\n\r\nПовернемося, проте, до еволюції вмираючої зорі. У тих випадках, коли маса нейтронного задишка перевищує 3-4 маси Сонця, теорія стверджує, що гравітаційне стиснення повинне тривати далі. І в результаті колапсу утворюється <em>чорна діра</em>.\r\n\r\nМетодичні міркування. Тепер відомо кілька космічних об''єктів, які здогадне ототожнюються з чорними дірами подібного типу. Однак повної впевненості в цьому поки що немає, оскільки фізичні явища, пов''язані з "підозрюваними" об''єктами, можуть мати й інші пояснення. На думку деяких учених, утворення чорних дір внаслідок вмирання масивних зір, якщо й відбувається, то в усякому разі досить рідко.\r\n\r\n"Зоря,- пише академік В. Л. Гінзбург,- може закінчити свій життєвий шлях одним з чотирьох способів: вибухнути до останку, перетворитися у білий карлик або у нейтронну зорю і, нарешті, стати чорною дірою. Можливо, і деякі відомі з літератури розрахунки підкріплюють це припущення, що кінцевий стан у формі чорної діри досягається лише за рідким збігом умов і параметрів".\r\n\r\nСпалах наднової. Серед явищ, що відбуваються у зоряних світах, одним з найграндіозніших є так звані спалахи наднових зір.\r\n\r\nЗгідно з сучасними теоретичними уявленнями подібні спалахи виникають на завершальному етапі існування досить масивної зорі при переході від стадії білого карлика до стадії нейтронної зорі чи чорної діри.\r\n\r\nУ 1758 році французький астроном Шарль Мессье, що займався пошуками комет, виявив у сузір''ї Тельця туманну світну пляму, яку він прийняв за невідому комету. Однак пізніше з''ясувалося, що на відміну од комет, які переміщуються серед зір, ця туманність продовжує залишатися на одному і тому самому місці. З появою більш потужних телескопів вдалося роздивитись її детальніше. Виявилося, що туманність має досить чудернацьку форму, яка чимось нагадує гігантського фантастичного краба з численними клешнями. У зв''язку з цим туманність дістала назву Крабовидної.\r\n\r\nПізніше з''ясувалося, що гази, які входять до складу Крабовидної туманності, розлітаються по радіальних напрямах від певного центра із швидкістю приблизно 100 км/с. Це означало, що близько 900 років тому вся речовина Крабовидної туманності була сконцентрована в одному місці. Що ж сталося в цьому районі неба на початку другого тисячоліття нашої ери? Відповідь на це запитання було знайдено в китайських хроніках тих часів. Як з''ясувалося, у 1054 році в сузір''ї Тельця спалахнула надзвичайно яскрава зоря. Вона світила так сильно, що протягом трьох тижнів її було добре видно на денному небі при світлі Сонця. Потім зоря згасла, а на місці спалаху утворилася газова туманність, що й дістала згодом назву Крабовидної.\r\n\r\nЗ цього видно, що йдеться саме про спалах наднової зорі. Правда, ця назва не зовсім точно відображав суть справи, оскільки "спалахують" зорі, які існували і до цього, але мали настільки низьку світність, що їх не можна було спостерігати тими засобами, які у минулі часи були в розпорядженні астрономів. У результаті ж спалаху вони ставали добре помітними навіть неозброєним оком. Мимоволі створювалося враження, що з''явилася нова зоря.\r\n\r\nСпалахи наднових розвиваються порівняно швидко - у середньому протягом 10 днів, після чого блиск починав поступово зменшуватись. Виділяється величезна кількість енергії: від 1049 до 1051 ерг. Таку кількість енергії Сонце випромінює за мільярди років. А в максимумі блиску "наднова" зірка світить як кілька мільярдів Сонць! Як показують спостереження й розрахунки, під час такого спалаху значна частина маси зорі розлітається у різних напрямах із швидкістю до 20 000 км/с. Центральна ж частина "наднової" стискується і перетворюється на дуже маленьку нейтронну зорю, що має колосальну густину.\r\n\r\nЩо ж до фізичного механізму, який спричинює спалахи "наднових" зір, то він поки що залишається неясним. Подібні спалахи - досить рідкісне явище, тому їх важко вивчати. Наприклад, у нашій Галактиці нараховується всього лише 300 залишків "наднових" зір.\r\n\r\nЯк показали розрахунки, зроблені астрономами, в середньому в кожній галактиці один спалах "наднової" відбувається приблизно один раз у 360 років. Але фактично такі спалахи можуть відбуватися і частіше. Так. встановлено, що за останню тисячу років у нашій Галактиці сталося приблизно 5 подібних спалахів.\r\n\r\nІ все ж явище це - досить рідкісне. Ось чому таку пильну увагу астрономів привернув спалах наднової, виявленої канадським астрономом Я. Шелтаном 24 лютого 1987 р. Спалах цей стався в одній з найближчих до нас галактик - Великій Магеллановій Хмарі, розташованій від нас на відстані близько 180 тис. світлових років (відстань за космічними масштабами порівняно невелика). Незадовго до відкриття наднової в оптичному діапазоні нейтринові детектори, розташовані у різних пунктах земної кулі зареєстрували помітне посилення потоку нейтрино, що надходять на нашу планету з космічного простору.\r\n\r\nУ наступні дні, тижні й місяці астрофізики мали унікальну можливість послідовно спостерігати розвиток цього рідкісного космічного явища. Спостереження проводились не тільки наземними обсерваторіями, а й за допомогою апаратури, встановленої на астрофізичному модулі "Квант", пристикованому до радянської орбітальної станції "Мир".\r\nЗдобуті дані становлять величезну наукову цінність. Вони дають можливість порівняти теоретичні уявлення про фізичний "механізм" спалахів наднових зір з фактичним розвитком цього явища. У перспективі обробка результатів проведених спостережень і їх аналіз дозволять уточнити існуючу теоретичну модель подібних спалахів.\r\n<p style="text-align: left;"><em>Автор: Славко Джала</em></p>\r\n\r\n<p style="text-align: left;"><em>Джерело: <a href="http://plast.org.ua" target="_blank">Пластовий портал</a>\r\n</em>', 'гутірка "Зорі, їх утворення, розвиток і види"', '', 'publish', 'open', 'open', '', '%d0%b3%d1%83%d1%82%d1%96%d1%80%d0%ba%d0%b0-%d0%b7%d0%be%d1%80%d1%96-%d1%97%d1%85-%d1%83%d1%82%d0%b2%d0%be%d1%80%d0%b5%d0%bd%d0%bd%d1%8f-%d1%80%d0%be%d0%b7%d0%b2%d0%b8%d1%82%d0%be%d0%ba-%d1%96', '', '', '2010-11-03 22:03:46', '2010-11-03 20:03:46', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=169', 0, 'post', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(170, 2, '2010-02-11 02:29:03', '2010-02-11 00:29:03', '<strong>Як народжуються зорі.</strong> Проблема зореутворення - одна з центральних у сучасній астрофізиці. Зорі - найпоширеніші у Всесвіті об''єкти, з них складаються більші структурні утворення - галактики. І питання про те, чому в різних регіонах Всесвіту речовина переважно формується саме в зорі, за яких умов і яким чином це звершується, не може не хвилювати астрономів. Тим більше, що явища, які відбуваються в процесі утворення і вмирання зір, мабуть, тісно пов''язані з найглибшими проблемами будови і еволюції матерії, зокрема з явищами, що відбуваються у світі елементарних частинок.\n\nУ сучасній астрофізиці є дві основні концепції походження зір. Одна з них, яка дістала назву "класичної", виходить з того, що зорі утворюються в процесі конденсації газу в холодних газопилових комплексах, гігантських безформних клоччастих утвореннях розмірами в багато десятків і сотень світлових років, що складаються головним чином з молекул водню. Що ж до пилинок, то вони являють собою дрібні тверді утворення, що розсіяні в космічному просторі і мають досить складну структуру, їх центральну частину становить тугоплавке силікатне чи графітове ядро, на яке намерзли забруднені льоди. Як показують спостереження міжзоряного поглинання світла, розміри таких пилинок невеликі - від 0,1 до 1 мкм.\n\nФормування зір починається з того, що в газопиловій хмарі або в якійсь її частині розвивається так звана гравітаційна нестійкість. Іншими словами, у хмарі відбувається процес наростання збурень густини і швидкості руху речовини, невеликих відхилень цих фізичних величин від їхніх середніх значень для даної хмари. З теорії виходить, що однорідний розподіл речовини за наявності сил тяжіння не може бути стійким. Речовина повинна розпадатися на окремі згустки. За одним з основних законів фізики будь-яка фізична система завжди прагне до такого стану, при якому її потенціальна енергія є мінімальною. При утворенні згустків і їх стисненні гравітаційна енергія переходить у кінетичну енергію речовини, що стискується, яка в свою чергу може переходити в теплову енергію і випромінюватися. Таким чином, внаслідок процесу фрагментації та утворення згустків зменшується потенціальна енергія.\n\nКрім гравітаційної нестійкості, в процесі фрагментації газових хмар певну роль відіграє так звана термохімічна нестійкість, яка виникає внаслідок того, що швидкість утворення молекул усередині газопилового комплексу і швидкість охолодження газу за рахунок випромінювання цих молекул у радіодіапазоні відрізняються одна від одної.\n\nУ подальшому утворенні фрагменти в свою чергу діляться на ще дрібніші згустки і так доти, доки в результаті гравітаційного стиснення густина цих згустків зросте настільки, що в їх центральних частинах утворяться зореподібні ядра - протозорі, оточені масивними оболонками, які продовжують стискатися.\n\nЯк показують розрахунки, у тих випадках, коли маса згустка перевершує три маси Сонця, речовина оболонки вільно падає на ядро. Завдяки цьому, маса таких про- тозір швидко збільшується, зростає їх світність. У якийсь момент випромінювання протозорі стає настільки сильним, що в результаті нагрівання оболонки і дії світлового тиску оболонка розсіюється в просторі.\n\nВивільнені від оболонок ядра деякий час ще продовжують стискатися і випромінювати досить значну кількість енергії, яка виділяється за рахунок гравітаційного стиснення. Температура в надрах протозорі зростає і, нарешті, стає достатньою для виникнення термоядерної реакції. Протозоря стає зорею.\n\nТакою, якщо не вдаватися в деталі, найбільш популярною в сучасній астрофізиці є схема утворення зір з холодного газу в газопилових комплексах. Чи підтверджується вона астрономічними спостереженнями? Оскільки оболонки навколо протозір, що формуються, містять велику кількість пилу, наскрізь вони не проглядаються і це набагато утруднює спостереження початкової стадії формування зір.\n\nПроте з розвитком радіо- і інфрачервоної астрономії з''явилася деяка можливість "зазирнути" в таємничі "зоряні колиски", оскільки пил і газ прозорі для цих електромагнітних випромінювань. У ряді районів виявлено компактні зони радіо- і інфрачервоного випромінювання, які витлумачуються прихильниками класичної концепції як зони, де містяться надзвичайно молоді зорі, яких в оптичному діапазоні спостерігати ще не можна.\n\n<em>Конденсаційної концепції</em> додержують більшість сучасних астрономів. Проте ця обставина сама по собі ще не може бути остаточним доказом її справедливості. Тим більше, що таких спостережних даних, які підтверджували б її однозначно, поки що не існує. Ще Галілео Галілей зазначав, що в науці думка одного може виявитися правильнішою за думку тисячі. Тому зараз не можна скидати з рахунку й інші точки зору.\n\nУ всякому випадку в сучасній астрофізиці існує ще одна концепція зореутворення, яку протягом ряду років розробляє школа академіка В. А. Амбарцумяна. За назвою обсерваторії, директором якої він є, ця концепція дістала найменування <em>бюраканської</em>. Її прихильники вважають, що зорі утворюються внаслідок розпаду на частини більш щільних, а можливо і надщільних об''єктів. Ці об''єкти можуть бути залишками тієї "первісної" речовини, з якої утворився наш Всесвіт.\n\nНа відміну од класичної концепції бюраканську у фізичному й математичному плані розроблено не так детально. Однак академік Амбарцумян вважає, що-така розробка завчасна, оскільки тут ідеться про найпотаєм-ніші космічні процеси, щодо яких у нас ще дуже мало фактів. У спорі цих двох концепцій ідеться по суті не тільки про шлях формування зір, а й про спрямованість еволюційних процесів у Всесвіті взагалі: чи йдуть вони від розріджених станів до щільніших чи, навпаки,- від щільніших до розріджених?\n\nМетодичні міркування. Розрізняються і ті дослідницькі програми, яких додержують прихильники опонуючих концепцій. Тоді як "класики" вважають, що в основі розробки астрофізичної теорії має лежати метод побудови математичних і фізичних моделей, навіть за відсутності необхідної повноти спостережних даних, "бюраканці" вважають, що теорія повинна будуватися тільки на основі фактів, а до створення конкретних теоретичних моделей слід приступати лише тоді, коли дані спостережень дають змогу при побудові теорії обійтись практично без довільних додаткових припущень.\n\nСлід зазначити, що виникнення різних, інколи протилежних напрямів у науці при розв''язанні складних фундаментальних проблем і гострих дискусій між їхніми прихильниками - цілком нормальне явище. На жаль, гострота полеміки змушує опонуючі сторони повністю відкидати концепції, що протистоять їм. Проте тільки подальші дослідження можуть показати, яка точка зору ближча до істини. І дискусія про шляхи еволюційних процесів у Всесвіті не є винятком. До того ж не виключено, що в нескінченній різноманітності Всесвіту за одних умов формування нових космічних об''єктів може відбуватися конденсаційним шляхом, а за інших - бути наслідком розпаду.\n\nЯк було вже сказано, основна частина життя переважної більшості зір - це період, коли в їхніх надрах відбувається термоядерна реакція синтезу більш важких елементів з більш легких. На цьому етапі рівновага зорі підтримується рівновагою між тиском розпеченого газу в її надрах, який прагне розширити зорю, і силами тяжіння, що прагнуть її стиснути.\n\nПри цьому, якщо термоядерні реакції в надрах зорі чомусь прискорюються, надходження тепла з її глибин до поверхні перевищує тепловіддачу в світовий простір, то температура в надрах зорі підвищується, тиск газу зростає і зоря починає розширятися. Центральна зона охолоджується, і термоядерна реакція приходить до норми. Навпаки, якщо тепловіддача в навколишній простір виявляється вищою, ніж енерговиділення, то зоря починає охолоджуватись, тиск у її надрах падав і сили тяжіння починають стискати зорю. Завдяки цьому надра зорі розігріваються, термоядерна реакція прискорюється і теплова рівновага, а водночас і баланс сил усередині зорі приходять до норми. Отже, зорі - це саморегульовані системи, створені самою природою.\n\nНовий, по суті заключний, період в існуванні зорі настає тоді, коли її основне ядерне паливо - водень - повністю вичерпується. У процесі термоядерної реакції в центральній частині зорі утворюється гелієве ядро. Потім це ядро починає стискатися, а зовнішні шари - оболонка зорі - розширятися. Зоря переходить у стадію червоного гіганта. У її надрах в міру дальшого стискання одні термоядерні реакції заступають інші за участю дедалі важчих елементів. І відбувається це доти, доки не будуть вичерпані всі термоядерні джерела енергії.\n\nПодальша доля вмираючої зорі залежить від її маси. Зорі, маса яких близька до сонячної або трохи перевищує її, перетворюються у так звані білі карлики, тобто в зорі з радіусами в сотні разів меншими від радіуса Сонця. Густина речовини таких зір набагато перевищує густину сонячної речовини. У кожному кубічному сантиметрі простору білих карликів вміщуються десятки й сотні тонн речовини.\n\n<em>Білий карлик</em> - стале утворення. Його рівновага підтримується, проте, внутрішнім тиском не звичайного, а електронного газу, який утворений великою кількістю вільних електронів. Густина цього газу цілком достатня для того, щоб припинити гравітаційне стискання зорі. В такому ґаві істотно проявляються квантові ефекти, і фізики навивають його "виродженим". З цієї причини і білих карликів нерідко навивають "виродженими зорями".\n\nТемпература поверхні найбільш гарячих вироджених карликів може досягати 50-100 тис. кельвінів. Під тонкою атмосферою такої зорі розташована щільна маса, що мав до самого центра однакову температуру. Втрати енергії на випромінювання у білих карликів порівняно невеликі, тому такі зорі охолоджуються надзвичайно повільно.\n\nТиповим прикладом виродженого карлика е супутник найяскравішої зорі земного неба - Сіріуса - Сіріус В. До речі, Сіріус В став першим представником класу вироджених зір, виявленим астрономами...\n\nОтже, зорі з масою, що не перевершує 1,4 маси Сонця, після вигоряння водню перетворюються на білих карликів. Якщо ж маса зорі, яка завершує свій життєвий шлях, більша за 1,4 маси Сонця, то стиснення на стадії виродженого карлика не зупиняється, під дією сил тяжіння воно триває далі. Виникає так званий гравітаційний колапс - невтримне падіння речовини зорі до її центра.\n\nНа цьому етапі може статися потужний вибух зорі - вже відомий нам спалах наднової. При цьому залишок зорі, що вибухнула, може утворити об''єкт, у надрах якого під дією колосального тиску електрони виявляться "вдрукованими" у протони. Протони перетворяться у нейтрони. <em>Нейтронна зоря</em> - компактне, надзвичайно щільне тіло діаметром усього близько 15-20 км. Середня густина речовини таких зір досягає дивовижної величини - 10 м грамів у кубічному сантиметрі. Це густина ядерної речовини. Нейтронна зоря - це ніби збільшене в багато разів атомне ядро.\n\nЦікаво, що існування нейтронних зір було теоретично передбачене ще в довоєнні роки видатним радянським ученим академіком Л. Д. Ландау. Але виявити їх удалося тільки в 1967 р. за незвичним імпульсним випромінюванням.\n\nЗ''ясувалося, що генераторами цього випромінювання є нейтронні зорі, які швидко обертаються. Якщо нейтронна зоря випромінює в радіодіапазоні, то породжений нею радіопромінь описуватиме періодичні кола в просторі, наче промінь маяка, що обертається. І кожне проходження такого променя через антену радіотелескопа буде зареєстровано як окремий імпульс...\n\nПовернемося, проте, до еволюції вмираючої зорі. У тих випадках, коли маса нейтронного задишка перевищує 3-4 маси Сонця, теорія стверджує, що гравітаційне стиснення повинне тривати далі. І в результаті колапсу утворюється <em>чорна діра</em>.\n\nМетодичні міркування. Тепер відомо кілька космічних об''єктів, які здогадне ототожнюються з чорними дірами подібного типу. Однак повної впевненості в цьому поки що немає, оскільки фізичні явища, пов''язані з "підозрюваними" об''єктами, можуть мати й інші пояснення. На думку деяких учених, утворення чорних дір внаслідок вмирання масивних зір, якщо й відбувається, то в усякому разі досить рідко.\n\n"Зоря,- пише академік В. Л. Гінзбург,- може закінчити свій життєвий шлях одним з чотирьох способів: вибухнути до останку, перетворитися у білий карлик або у нейтронну зорю і, нарешті, стати чорною дірою. Можливо, і деякі відомі з літератури розрахунки підкріплюють це припущення, що кінцевий стан у формі чорної діри досягається лише за рідким збігом умов і параметрів".\n\nСпалах наднової. Серед явищ, що відбуваються у зоряних світах, одним з найграндіозніших є так звані спалахи наднових зір.\n\nЗгідно з сучасними теоретичними уявленнями подібні спалахи виникають на завершальному етапі існування досить масивної зорі при переході від стадії білого карлика до стадії нейтронної зорі чи чорної діри.\n\nУ 1758 році французький астроном Шарль Мессье, що займався пошуками комет, виявив у сузір''ї Тельця туманну світну пляму, яку він прийняв за невідому комету. Однак пізніше з''ясувалося, що на відміну од комет, які переміщуються серед зір, ця туманність продовжує залишатися на одному і тому самому місці. З появою більш потужних телескопів вдалося роздивитись її детальніше. Виявилося, що туманність має досить чудернацьку форму, яка чимось нагадує гігантського фантастичного краба з численними клешнями. У зв''язку з цим туманність дістала назву Крабовидної.\n\nПізніше з''ясувалося, що гази, які входять до складу Крабовидної туманності, розлітаються по радіальних напрямах від певного центра із швидкістю приблизно 100 км/с. Це означало, що близько 900 років тому вся речовина Крабовидної туманності була сконцентрована в одному місці. Що ж сталося в цьому районі неба на початку другого тисячоліття нашої ери? Відповідь на це запитання було знайдено в китайських хроніках тих часів. Як з''ясувалося, у 1054 році в сузір''ї Тельця спалахнула надзвичайно яскрава зоря. Вона світила так сильно, що протягом трьох тижнів її було добре видно на денному небі при світлі Сонця. Потім зоря згасла, а на місці спалаху утворилася газова туманність, що й дістала згодом назву Крабовидної.\n\nЗ цього видно, що йдеться саме про спалах наднової зорі. Правда, ця назва не зовсім точно відображав суть справи, оскільки "спалахують" зорі, які існували і до цього, але мали настільки низьку світність, що їх не можна було спостерігати тими засобами, які у минулі часи були в розпорядженні астрономів. У результаті ж спалаху вони ставали добре помітними навіть неозброєним оком. Мимоволі створювалося враження, що з''явилася нова зоря.\n\nСпалахи наднових розвиваються порівняно швидко - у середньому протягом 10 днів, після чого блиск починав поступово зменшуватись. Виділяється величезна кількість енергії: від 1049 до 1051 ерг. Таку кількість енергії Сонце випромінює за мільярди років. А в максимумі блиску "наднова" зірка світить як кілька мільярдів Сонць! Як показують спостереження й розрахунки, під час такого спалаху значна частина маси зорі розлітається у різних напрямах із швидкістю до 20 000 км/с. Центральна ж частина "наднової" стискується і перетворюється на дуже маленьку нейтронну зорю, що має колосальну густину.\n\nЩо ж до фізичного механізму, який спричинює спалахи "наднових" зір, то він поки що залишається неясним. Подібні спалахи - досить рідкісне явище, тому їх важко вивчати. Наприклад, у нашій Галактиці нараховується всього лише 300 залишків "наднових" зір.\n\nЯк показали розрахунки, зроблені астрономами, в середньому в кожній галактиці один спалах "наднової" відбувається приблизно один раз у 360 років. Але фактично такі спалахи можуть відбуватися і частіше. Так. встановлено, що за останню тисячу років у нашій Галактиці сталося приблизно 5 подібних спалахів.\n\nІ все ж явище це - досить рідкісне. Ось чому таку пильну увагу астрономів привернув спалах наднової, виявленої канадським астрономом Я. Шелтаном 24 лютого 1987 р. Спалах цей стався в одній з найближчих до нас галактик - Великій Магеллановій Хмарі, розташованій від нас на відстані близько 180 тис. світлових років (відстань за космічними масштабами порівняно невелика). Незадовго до відкриття наднової в оптичному діапазоні нейтринові детектори, розташовані у різних пунктах земної кулі зареєстрували помітне посилення потоку нейтрино, що надходять на нашу планету з космічного простору.\n\nУ наступні дні, тижні й місяці астрофізики мали унікальну можливість послідовно спостерігати розвиток цього рідкісного космічного явища. Спостереження проводились не тільки наземними обсерваторіями, а й за допомогою апаратури, встановленої на астрофізичному модулі "Квант", пристикованому до радянської орбітальної станції "Мир".\nЗдобуті дані становлять величезну наукову цінність. Вони дають можливість порівняти теоретичні уявлення про фізичний "механізм" спалахів наднових зір з фактичним розвитком цього явища. У перспективі обробка результатів проведених спостережень і їх аналіз дозволять уточнити існуючу теоретичну модель подібних спалахів.\n<p style="text-align: left;"><em>Автор: Славко Джала</em></p>\n\n<p style="text-align: left;"><em>Джерело: <a href="http://plast.org.ua" target="_blank">Пластовий портал</a>\n</em>', '', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '169-revision', '', '', '2010-02-11 02:29:03', '2010-02-11 00:29:03', '', 169, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=170', 0, 'revision', '', 0),
(172, 6, '2010-02-15 16:28:11', '2010-02-15 14:28:11', '<img title="Good" src="http://farm6.static.flickr.com/5296/5414048951_7b48eb3268_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1147">Вмілості Практичного Пластування</a></span>\r\n<img title="Good" src="http://farm6.static.flickr.com/5296/5414048951_7b48eb3268_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1149"><span>Вмілості Першої Допомоги й Рятівництва</span></a></span>\r\n<img title="Good" src="http://farm6.static.flickr.com/5296/5414048951_7b48eb3268_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1154">Природничі Вмілості</a></span>\r\n<img title="Good" src="http://farm6.static.flickr.com/5296/5414048951_7b48eb3268_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1152">Спортові Вмілості</a></span>\r\n<img title="Good" src="http://farm6.static.flickr.com/5296/5414048951_7b48eb3268_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1156">Вмілості Домашної Зарадности</a></span>\r\n<img title="bad" src="http://farm6.static.flickr.com/5212/5414049007_159a032b87_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1158">Мистецькі Вмілості</a></span>\r\n<img title="Good" src="http://farm6.static.flickr.com/5296/5414048951_7b48eb3268_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1160">Вмілості Спеціяльного Зацікавлення</a></span>\r\n<img title="normal" src="http://farm5.static.flickr.com/4119/5414659666_b6de492c40_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1162">Вмілості Морського Пластування</a></span>\r\n<img title="normal" src="http://farm5.static.flickr.com/4119/5414659666_b6de492c40_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1164">Вмілості Летунського Пластування</a></span>\r\n<img title="bad" src="http://farm6.static.flickr.com/5212/5414049007_159a032b87_m.jpg" alt="" width="9" height="9" /> <span><a href="http://asdasd">Апробаційні Вмілості</a> </span>', 'Вмілості', '', 'publish', 'closed', 'closed', '', '%d0%b1%d0%b0%d0%bd%d0%ba%d0%b0-%d0%b2%d0%bc%d1%96%d0%bb%d0%be%d1%81%d1%82%d0%b5%d0%b9', '', '', '2011-02-06 17:20:17', '2011-02-06 15:20:17', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?page_id=172', 0, 'page', '', 0),
(1171, 6, '2011-01-31 15:57:36', '2011-01-31 13:57:36', '<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1147"><span>А. Вмілості Практичного Пластування</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1149"><span>Б. Вмілості Першої Допомоги й Рятівництва</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1152"><span>В. Спортові Вмілості</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1154"><span>Г. Природничі Вмілості</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1156"><span>Ґ. Вмілості Домашної Зарадности</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1158"><span>Д. Мистецькі Вмілості</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1160"><span>Е. Вмілості Спеціяльного Зацікавлення</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1162"><span>Є. Вмілості Морського Пластування</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1164"><span>Ж. Вмілості Летунського Пластування</span></a>\r\n<a href="http://plastovabanka.org.ua/?page_id=1166"><span>З. Апробаційні Вмілості</span></a>', 'Пластові Вмілості УПЮ', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '172-revision-37', '', '', '2011-01-31 15:57:36', '2011-01-31 13:57:36', '', 172, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1171', 0, 'revision', '', 0),
(1172, 6, '2011-01-31 15:34:38', '2011-01-31 13:34:38', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-kanoikarstvo~s60x60.jpg" alt="Канойкарство" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-kartohrafia~s60x60.gif" alt="Картографія" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><a href="../?p=196" target="_self"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-kuchovarennia~s60x60.jpg" alt="Куховарення" width="60" height="60" /></a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Канойкарство</td>\r\n<td align="center">Картографія</td>\r\n<td align="center"><a href="../?p=196" target="_self">Куховарення</a></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-mandrivnytstvo~s60x60.jpg" alt="Мандрівництво" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-signalozatsoa~s60x60.gif" alt="Сигналізація" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-tabirnytstvo~s60x60.jpg" alt="Табірництво" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Мандрівництво</td>\r\n<td align="center">Сигналізація</td>\r\n<td align="center">Табірництво</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-odne-pero~s60x60.gif" alt="Одне перо" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-dva-pera~s60x60.gif" alt="Два пера" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-try-pera~s60x60.gif" alt="Три пера" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Одне перо</td>\r\n<td align="center">Два Пера</td>\r\n<td align="center">Три пера</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-pionerstvo~s60x60.gif" alt="Піонірка" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Піонірка</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'А. Вмілості Практичного Пластування', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1147-revision-2', '', '', '2011-01-31 15:34:38', '2011-01-31 13:34:38', '', 1147, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1172', 0, 'revision', '', 0),
(1173, 6, '2011-01-31 15:44:07', '2011-01-31 13:44:07', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-persha-dopomohai~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-pershadopomohaii~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-vodne-rativnytstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Перша допомога I</td>\r\n<td align="center">Перша допомога II</td>\r\n<td align="center">Водне Рятівництво</td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'Б. Вмілості Першої Допомоги й Рятівництва', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1149-revision-5', '', '', '2011-01-31 15:44:07', '2011-01-31 13:44:07', '', 1149, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1173', 0, 'revision', '', 0),
(1174, 6, '2011-01-31 15:36:26', '2011-01-31 13:36:26', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-alpinistyka~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-izdaverkhy~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-yizda-na-velosypedi~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Альпіністика</td>\r\n<td align="center">Їзда верхи</td>\r\n<td align="center">Їзда на велосипеді</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-leshchetarstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-plavannia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-strilania-z-rushnytsi.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Лещетарство</td>\r\n<td align="center">Плавання</td>\r\n<td align="center">Стрільба з рушниці</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-strlania-z-luka.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-sportovi-ihry~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-skelelazhennia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Стрільба з лука</td>\r\n<td align="center">Спортові ігри</td>\r\n<td align="center">Скелелазіння</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-lehkoatletyka~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Легкоатлетика</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'В. Спортові Вмілості', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1152-revision-2', '', '', '2011-01-31 15:36:26', '2011-01-31 13:36:26', '', 1152, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1174', 0, 'revision', '', 0),
(1175, 6, '2011-01-31 15:37:40', '2011-01-31 13:37:40', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/ekoliub-hirskyi~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/ekolohia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-ekoliub-manitoba~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Гірський Еколюб (ЗСА)</td>\r\n<td align="center">Екологія</td>\r\n<td align="center">Манітобський Еколюб (ЗСА)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-ekoontario~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-ohorodnytstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-pohodoznavstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Онтарійський Еколюб (ЗСА)</td>\r\n<td align="center">Огородництво</td>\r\n<td align="center">Погодознавство</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-priyatel-tvaryn-copy~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-rybalstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Приятель тварин</td>\r\n<td align="center">Рибальство</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'Г. Природничі Вмілості', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1154-revision-2', '', '', '2011-01-31 15:37:40', '2011-01-31 13:37:40', '', 1154, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1175', 0, 'revision', '', 0),
(1176, 6, '2011-01-31 15:38:21', '2011-01-31 13:38:21', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-domashnia-zaradnist~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-etiquette~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-kravetstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Домашня зарадність</td>\r\n<td align="center">Етикет</td>\r\n<td align="center">Кравецтво</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/pikluvannia-khvorymy~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-pikluvannia-ditmy-2~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-pletennia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Піклування хворими</td>\r\n<td align="center">Піклування дітьми</td>\r\n<td align="center">Плетення</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-finansova-zaradnist~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Фінансова зарадність (ЗСА)</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'Ґ. Вмілості Домашної Зарадности', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1156-revision-2', '', '', '2011-01-31 15:38:21', '2011-01-31 13:38:21', '', 1156, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1176', 0, 'revision', '', 0),
(1177, 6, '2011-01-31 15:39:04', '2011-01-31 13:39:04', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-aktorstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-hrafika~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-keramika~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Акторство</td>\r\n<td align="center">Графіка</td>\r\n<td align="center">Кераміка</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-obrazotvorche~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-muzyka~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-narodni-tantsi~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Любитель мистецтва</td>\r\n<td align="center">Музика</td>\r\n<td align="center">Народні танці</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-lubytel-mystetsva~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-pysankarstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-rizbarstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Образотворче мистецтво</td>\r\n<td align="center">Писанкарство</td>\r\n<td align="center">Різьбарство</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-salonovi-tantsi~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-sculpture~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-spiv~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Сальонові танці (ЗСА)</td>\r\n<td align="center">Скульптура (ЗСА)</td>\r\n<td align="center">Спів</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-vyshyvannia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-khorovody~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Вишивання</td>\r\n<td align="center">Хороводи - Гаївки</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>', 'Д. Мистецькі Вмілості', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1158-revision-2', '', '', '2011-01-31 15:39:04', '2011-01-31 13:39:04', '', 1158, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1177', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(1178, 6, '2011-01-31 15:39:51', '2011-01-31 13:39:51', '<table border="0" cellspacing="0" cellpadding="0" width="100%" align="center">\r\n<tbody>\r\n<tr align="center">\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-avtoznavstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-astronomia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td width="33%" align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-bibliotekarstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Автознавство</td>\r\n<td align="center">Астрономія</td>\r\n<td align="center">Бібліотекарство</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-viyskovyk~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-zhurnalistyka~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/istoryk-poselennia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Вiйськовик</td>\r\n<td align="center">Журналістика</td>\r\n<td align="center">Історик Українського Поселення в Канаді (ЗСА)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-zymove-mandrivnytstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-zymove-taboruvannia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/mitolohia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Зимове мандрівництво (ЗСА)</td>\r\n<td align="center">Зимове таборування (ЗСА)</td>\r\n<td align="center">Мітологія (ЗСА)</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-modeluvannia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-perekladnytstvo~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-providnyk-turystiv~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Моделювання</td>\r\n<td align="center">Перекладництво</td>\r\n<td align="center">Провідник туристів</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-skavtpve~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-ukr-ambassador~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-philatelia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Скавтове пробратимство</td>\r\n<td align="center">Український амбасадор</td>\r\n<td align="center">Філятелія</td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/film~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"><img src="http://plast.ca/bm~pix/vid-fotohrafia~s60x60.gif" alt="" width="60" height="60" /></td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n<tr>\r\n<td align="center">Фільмування</td>\r\n<td align="center">Фотографія</td>\r\n<td align="center"></td>\r\n</tr>\r\n</tbody>\r\n</table>\r\n', 'Е. Вмілості Спеціяльного Зацікавлення', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '1160-revision-2', '', '', '2011-01-31 15:39:51', '2011-01-31 13:39:51', '', 1160, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1178', 0, 'revision', '', 0),
(173, 2, '2010-02-15 16:28:06', '2010-02-15 14:28:06', '', 'Банка вмілостей', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '172-revision', '', '', '2010-02-15 16:28:06', '2010-02-15 14:28:06', '', 172, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=173', 0, 'revision', '', 0),
(177, 2, '2010-01-24 19:59:19', '2010-01-24 17:59:19', 'Теренові ігри:\r\n<ol>\r\n	<li> <a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=74">Теренова гра "Облава"</a></li>\r\n</ol>', 'Банка ігор', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '12-revision-2', '', '', '2010-01-24 19:59:19', '2010-01-24 17:59:19', '', 12, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=177', 0, 'revision', '', 0),
(176, 2, '2010-02-15 16:28:11', '2010-02-15 14:28:11', '', 'Банка вмілостей', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '172-revision-2', '', '', '2010-02-15 16:28:11', '2010-02-15 14:28:11', '', 172, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=176', 0, 'revision', '', 0),
(178, 2, '2010-02-18 13:54:53', '2010-02-18 11:54:53', 'Теренові ігри:\r\n<ol>\r\n	<li> <a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=74">Теренова гра "Облава"</a></li>\r\n</ol>', 'Ігори', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '12-revision-3', '', '', '2010-02-18 13:54:53', '2010-02-18 11:54:53', '', 12, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=178', 0, 'revision', '', 0),
(179, 2, '2010-01-24 20:00:31', '2010-01-24 18:00:31', 'Гірські маршрути:\r\n<ol>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=56">Маршрут Гребенів – Лопата – Зелемінь –          хр. Магури – хр. Магія -Писана криниця – Славськ</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=61">Маршрути на Пікуй (1405 м)</a></li>\r\n</ol>\r\nМандрівки містом:\r\n<ol>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=130">Мандрівка Чернівцями</a></li>\r\n</ol>', 'Банка мандрівок', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '14-revision-2', '', '', '2010-01-24 20:00:31', '2010-01-24 18:00:31', '', 14, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=179', 0, 'revision', '', 0),
(180, 2, '2010-01-24 20:01:20', '2010-01-24 18:01:20', '<ol>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=50">місце під табір "Либохора"</a></li>\r\n</ol>', 'Банка місьць для таборів', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '13-revision-2', '', '', '2010-01-24 20:01:20', '2010-01-24 18:01:20', '', 13, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=180', 0, 'revision', '', 0),
(183, 2, '2010-01-24 20:03:35', '2010-01-24 18:03:35', '<ol>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=89">Майстерка "Орігамі"</a></li>\r\n</ol>', 'Банка майстерок', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '86-revision-2', '', '', '2010-01-24 20:03:35', '2010-01-24 18:03:35', '', 86, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=183', 0, 'revision', '', 0),
(184, 2, '2010-02-15 16:30:10', '2010-02-15 14:30:10', '', 'Банка вмілостей', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '172-revision-3', '', '', '2010-02-15 16:30:10', '2010-02-15 14:30:10', '', 172, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=184', 0, 'revision', '', 0),
(185, 2, '2010-02-18 13:56:58', '2010-02-18 11:56:58', '<ol>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=245">Р.Філіпс “Гурткова система”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=287">Бі-Пі “Порадник виховникам”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=293">Ю. Пеленський "Пластовий гурток”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=296">Ю. Старосольський "Велика гра”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=351" target="_self">Т.Джулинська "Пластовий довідник"</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=613">"Посібник практичного пластування"</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=961" target="_self">О. Сич "Нарис з історії Пласту"</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=969">В. Епельбаум "Посібник для виховника Крок за кроком"</a></li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'publish', 'closed', 'closed', '', '%d0%ba%d0%bd%d0%b8%d0%b3%d0%b8', '', '', '2010-12-25 23:14:32', '2010-12-25 21:14:32', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?page_id=185', 0, 'page', '', 0),
(520, 2, '2010-10-17 16:13:39', '2010-10-17 14:13:39', '<div style="width:477px" id="__ss_5465383"><strong style="display:block;margin:12px 0 4px"><a href="http://www.slideshare.net/PlastovaBanka/broshura-2-pelenskyjplastovyjhurtok" title="Ю. Пеленський &quot;Пластовий гурток&quot;">Ю. Пеленський &quot;Пластовий гурток&quot;</a></strong><object id="__sse5465383" width="477" height="510"><param name="movie" value="http://static.slidesharecdn.com/swf/doc_player.swf?doc=broshura2pelenskyjplastovyjhurtok-101017085549-phpapp02&stripped_title=broshura-2-pelenskyjplastovyjhurtok&userName=PlastovaBanka" /><param name="allowFullScreen" value="true"/><param name="allowScriptAccess" value="always"/><embed name="__sse5465383" src="http://static.slidesharecdn.com/swf/doc_player.swf?doc=broshura2pelenskyjplastovyjhurtok-101017085549-phpapp02&stripped_title=broshura-2-pelenskyjplastovyjhurtok&userName=PlastovaBanka" type="application/x-shockwave-flash" allowscriptaccess="always" allowfullscreen="true" width="477" height="510"></embed></object><div style="padding:5px 0 12px">View more <a href="http://www.slideshare.net/">documents</a> from <a href="http://www.slideshare.net/PlastovaBanka">Plast</a>.</div></div>', 'книга Ю.Пеленський "Пластовий гурток"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '293-revision-2', '', '', '2010-10-17 16:13:39', '2010-10-17 14:13:39', '', 293, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=520', 0, 'revision', '', 0),
(186, 2, '2010-02-18 13:56:53', '2010-02-18 11:56:53', '', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision', '', '', '2010-02-18 13:56:53', '2010-02-18 11:56:53', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=186', 0, 'revision', '', 0),
(187, 2, '2010-02-18 13:56:43', '2010-02-18 11:56:43', '', 'Вмілості', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '172-revision-4', '', '', '2010-02-18 13:56:43', '2010-02-18 11:56:43', '', 172, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=187', 0, 'revision', '', 0),
(188, 2, '2010-02-09 15:09:45', '2010-02-09 13:09:45', 'Пластова банка - це проект покликаний полегшити життя виховникам, комендантам таборів, третьопробникам і просто пересічним пластунам.\r\n\r\nЯк він працює. В даному блозі є створені певні розділи, а саме:\r\n<ul>\r\n	<li><strong>"Банка ігор"</strong>. Банк різноманітних ігор, корті пригодяться вам в проведенні сходин, на таборах, зустрічах чи просто в повсякденному житті.</li>\r\n	<li><strong>"Банка гутірок"</strong>. Банк різноманітних гутірок на різну тематику для сходин, таборів, вишколів.</li>\r\n	<li><strong>"Банка місць для таборів"</strong>. Банк міць для таборів, який допоможе комендантам в підготовці курінних таборів.</li>\r\n	<li><strong>"Банка мандрівок"</strong>. Банк маршрутів мандрівок, з детальним описом всього маршруту. Покликаний допомогти пластунам в виборі і під час самої мандрівки.</li>\r\n	<li><strong>"Банка майстерок"</strong>. Банк майстерок на сходини з описами як проводити і що потрібно для проведення.</li>\r\n</ul>\r\nЯк додавати свої ідеї, ігри, маршрути... Схема наступна: ви скидаєте на контактний e-mail (<strong>plastovabanka@gmail.com</strong>) свою гутірку, гру, опис місця під табір... і після перевірки це буде поміщено в відповідний розділ. Велике прохання коли відправляєте листа вказуйте тему - "Пластова банка"!!!\r\n\r\nОтже спільними зусиллями ми можемо створити "Пластову банку", котра буде допомагати всім нам і ще багатьом поколінням пластунів.', 'Що це таке!', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '16-revision-6', '', '', '2010-02-09 15:09:45', '2010-02-09 13:09:45', '', 16, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=188', 0, 'revision', '', 0),
(189, 2, '2010-02-18 14:38:01', '2010-02-18 12:38:01', '<em>Мета: заглибитись в історію заснування Пласту.</em>\r\n\r\nПісля осягнення докторату 1909 р. та складання іспиту 1911 р. О.Тисовський став заступником учителя в Українській академічній гімназії у Львові.\r\nЦе був час, коли серед молоді різних національностей, також серед української молоді, були пошуки за чимось новим, за створенням організації, що відповідала б потребам молоді, вдовольняла б її патріотичні почування.\r\nВсе це утверджувало Тисовського в переконанні, що і для української молоді потрібно якоїсь організації для її національно-патріотичного виховання.\r\nПередумуючи й укладаючи принципи й організаційні рамки для молодіжної організації, української за своїм характером і змістом, Дрот приглядався одночасно до організованого життя інших національностей у Львові. В організаційному житті польської молоді постала саме «гарцерська» організація, побудована на організаційно-ідеологічних принципах скавтінгу (“Скавтінг фор бойс”). Тисовський поцікавився англійським скавтінгом та познайомився з його принципами з книжечки польського автора Малковського “Скавтінг”. Багато дечого в ній йому сподобалось і він вирішив дещо із того включити у виховний план, який укладав для молоді нашої гімназії, і який, до часу, поки він познайомився із принципами скавтінгу, був майже закінчений.\r\nТисовський запитав своїх учнів, чи знають вони щось про англійський скавтінг. Відповіли, що не знають нічого, але хотіли б якось організуватися.\r\nВін обіцяв їм підготувати план праці поза шкільним навчанням і такий план Дрот приніс їм на наступну лекцію. План нав’язував до традицій Запорізької Січі та життя козаків, але й включив до нього багато правил із скавтінгу, оскільки вважав доцільними й корисними для організації.\r\nМайже цілий клас згодився на такий план праці і відповідно до нього всі ті, що зголосилися, почали працю згідно з тим планом. Всіх поділили на гуртки. Вони відбували свої сходини у приміщенні природничого кабінету гімназії.\r\nПрограму сходин укладав для них Тисовський, але вимагав також, щоб вони теж думали, що на сходинах треба робити, чим програму збагатити.\r\nВедучи таку працю з своїми учнями, Дрот не був свідомий того, що на таку працю треба б було мати дозвіл дирекції гімназії. Програми сходин наших гуртків він вивішував у коридорі школи. Інші учні, не члени гуртків, читали ці оголошення, росло зацікавлення працею, а зі сторони дирекції не було ніяких заперечень, виглядало так, що вона приймала це мовчки до відома.\r\nЗате у конференційній залі інші учителі - Іван Боберський, Мирон Федусевич, Юліан Лещій, часом говорили зі Олександром Тисовським і між собою на тему його праці з учнями поза обов’язковими годинами навчання. Одного разу при нагоді таких розмов, Лещій висловив погляд, що треба б хлопців також “муштри” вчити. Загально ж всі вчителі апробували таку працю і висловлювали побажання, щоб “Тисовський тим далі займався”.\r\nПри одній нагоді розмова зайшла про те, як цю організацію назвати, щоб їй присвоїти українську назву, що була б наближена значенням до англійського слова “скавтінг”. А було це якраз після якоїсь статті у пресі про життя кубанських козаків-пластунів, які діяли в оборонній боротьбі проти кавказьких племен. Іван Боберський, посилаючись на характер діяльності і потрібні вмілості цих козаків-пластунів, сказав, що і членів учнівської організації треба б назвати пластунами, бо вони стараються виробити в собі вмілості, якими відзначалися козаки-пластуни. Назва запропонована І.Боберським сподобалася і була прийнята, але виринуло питання як назвати саму організацію пластунів. На це Боберський, який був, сказати б, спеціалістом у творенні термінів руханково-спортивного життя, сказав: коли члени організації є пластуни, то їх організація повинна називатись просто “ПЛАСТ”. Таким способом Пласт завдячує своїй назві І.Боберському.\r\nВедучи працю з учнями, як пластунами у гуртках, він вимагав від них, щоб добре вчились і щоб своєю поведінкою не давали причини іншим вчителям нарікати, начебто праця у наших гуртках не дозволяє їм як слід присвячуватись науці в школі. Це могло б спричинити шкоду нашій пластовій праці.\r\nВплив Тисовського у тому напрямі добре діяв, учні були пильними в шкільних заняттях, учителі були ними задоволені.\r\nУ другій половині 1911 року Дрот отримує стипендію і виїжджає на курси океанографії до Бергена в Норвегії. Там був шість місяців і в тому часі Пласт не був дієвим.\r\nКоли на початку 1912 р. Тисовський повернувся із Норвегії, то пластуни самі прийшли і запитали, що буде далі. Тисовський відповів, що ми повинні нашу працю продовжувати.\r\nПоміж учителям гімназії Тисовський старався виробити Пластові добре ім’я, в’яжучи навчальну роботу школи з виховною роботою Пласту. Деякі із учителів повністю розуміли й оцінювали наміри та йшли на зустріч, інші ж були незадоволені, нарікали на пластунів і навіть робили їм труднощі. Наслідком цього деякі з учнів змушені були покинути працю в Пласті.\r\nЗ Тисовського класу та інших близько сорока учнів склали успішно пластовий іспит. Треба було тепер провести їх заприсяження.\r\nДату присяги устійнено на 12 квітня 1912 року у шкільній залі. Дрот доповів у школі, що по шкільній науці відбудуться пластові сходини із поданою програмою, яка включала присягу пластунів. Текст присяги уклав Дрот.\r\nДо участі у пластових сходинах він запросив директора Кокорудза та секретаря гімназії Лещія, а також учителів-симпатиків нашого Пласту - Федусевича і Янева.\r\nПрисягу склали пластуни організованим гуртом, а після того вони віддали приписані посвідки їхньої домашньої опіки із згодою на їх участь у пластовій організації і праці в ній.\r\nЦеремонія цієї першої в історії Пласту присяги була властиво формальним заснуванням Пласту, бо ті, що склали присягу, були відтепер дійсними пластунами–учасниками.', 'гутірка "День Першої Пластової Присяги"', '', 'publish', 'open', 'open', '', '%d0%b4%d0%b5%d0%bd%d1%8c-%d0%bf%d0%bb%d0%b0%d1%81%d1%82%d0%be%d0%b2%d0%be%d1%97-%d0%bf%d1%80%d0%b8%d1%81%d1%8f%d0%b3%d0%b8', '', '', '2010-11-03 22:03:20', '2010-11-03 20:03:20', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=189', 0, 'post', '', 0),
(190, 2, '2010-02-18 14:37:01', '2010-02-18 12:37:01', '', 'День Пластової Присяги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '189-revision', '', '', '2010-02-18 14:37:01', '2010-02-18 12:37:01', '', 189, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=190', 0, 'revision', '', 0),
(192, 2, '2010-02-18 14:38:01', '2010-02-18 12:38:01', 'Мета: заглибитись в історію заснування Пласту.\r\n\r\nПісля осягнення докторату 1909 р. та складання іспиту 1911 р. О.Тисовський став заступником учителя в Українській академічній гімназії у Львові.\r\nЦе був час, коли серед молоді різних національностей, також серед української молоді, були пошуки за чимось новим, за створенням організації, що відповідала б потребам молоді, вдовольняла б її патріотичні почування.\r\nВсе це утверджувало Тисовського в переконанні, що і для української молоді потрібно якоїсь організації для її національно-патріотичного виховання.\r\nПередумуючи й укладаючи принципи й організаційні рамки для молодіжної організації, української за своїм характером і змістом, Дрот приглядався одночасно до організованого життя інших національностей у Львові. В організаційному житті польської молоді постала саме «гарцерська» організація, побудована на організаційно-ідеологічних принципах скавтінгу (“Скавтінг фор бойс”). Тисовський поцікавився англійським скавтінгом та познайомився з його принципами з книжечки польського автора Малковського “Скавтінг”. Багато дечого в ній йому сподобалось і він вирішив дещо із того включити у виховний план, який укладав для молоді нашої гімназії, і який, до часу, поки він познайомився із принципами скавтінгу, був майже закінчений.\r\nТисовський запитав своїх учнів, чи знають вони щось про англійський скавтінг. Відповіли, що не знають нічого, але хотіли б якось організуватися.\r\nВін обіцяв їм підготувати план праці поза шкільним навчанням і такий план Дрот приніс їм на наступну лекцію. План нав’язував до традицій Запорізької Січі та життя козаків, але й включив до нього багато правил із скавтінгу, оскільки вважав доцільними й корисними для організації.\r\nМайже цілий клас згодився на такий план праці і відповідно до нього всі ті, що зголосилися, почали працю згідно з тим планом. Всіх поділили на гуртки. Вони відбували свої сходини у приміщенні природничого кабінету гімназії.\r\nПрограму сходин укладав для них Тисовський, але вимагав також, щоб вони теж думали, що на сходинах треба робити, чим програму збагатити.\r\nВедучи таку працю з своїми учнями, Дрот не був свідомий того, що на таку працю треба б було мати дозвіл дирекції гімназії. Програми сходин наших гуртків він вивішував у коридорі школи. Інші учні, не члени гуртків, читали ці оголошення, росло зацікавлення працею, а зі сторони дирекції не було ніяких заперечень, виглядало так, що вона приймала це мовчки до відома.\r\nЗате у конференційній залі інші учителі - Іван Боберський, Мирон Федусевич, Юліан Лещій, часом говорили зі Олександром Тисовським і між собою на тему його праці з учнями поза обов’язковими годинами навчання. Одного разу при нагоді таких розмов, Лещій висловив погляд, що треба б хлопців також “муштри” вчити. Загально ж всі вчителі апробували таку працю і висловлювали побажання, щоб “Тисовський тим далі займався”.\r\nПри одній нагоді розмова зайшла про те, як цю організацію назвати, щоб їй присвоїти українську назву, що була б наближена значенням до англійського слова “скавтінг”. А було це якраз після якоїсь статті у пресі про життя кубанських козаків-пластунів, які діяли в оборонній боротьбі проти кавказьких племен. Іван Боберський, посилаючись на характер діяльності і потрібні вмілості цих козаків-пластунів, сказав, що і членів учнівської організації треба б назвати пластунами, бо вони стараються виробити в собі вмілості, якими відзначалися козаки-пластуни. Назва запропонована І.Боберським сподобалася і була прийнята, але виринуло питання як назвати саму організацію пластунів. На це Боберський, який був, сказати б, спеціалістом у творенні термінів руханково-спортивного життя, сказав: коли члени організації є пластуни, то їх організація повинна називатись просто “ПЛАСТ”. Таким способом Пласт завдячує своїй назві І.Боберському.\r\nВедучи працю з учнями, як пластунами у гуртках, він вимагав від них, щоб добре вчились і щоб своєю поведінкою не давали причини іншим вчителям нарікати, начебто праця у наших гуртках не дозволяє їм як слід присвячуватись науці в школі. Це могло б спричинити шкоду нашій пластовій праці.\r\nВплив Тисовського у тому напрямі добре діяв, учні були пильними в шкільних заняттях, учителі були ними задоволені.\r\nУ другій половині 1911 року Дрот отримує стипендію і виїжджає на курси океанографії до Бергена в Норвегії. Там був шість місяців і в тому часі Пласт не був дієвим.\r\nКоли на початку 1912 р. Тисовський повернувся із Норвегії, то пластуни самі прийшли і запитали, що буде далі. Тисовський відповів, що ми повинні нашу працю продовжувати.\r\nПоміж учителям гімназії Тисовський старався виробити Пластові добре ім’я, в’яжучи навчальну роботу школи з виховною роботою Пласту. Деякі із учителів повністю розуміли й оцінювали наміри та йшли на зустріч, інші ж були незадоволені, нарікали на пластунів і навіть робили їм труднощі.\r\nНаслідком цього деякі з учнів змушені були покинути працю в Пласті.\r\nЗ Тисовського класу та інших близько сорока учнів склали успішно пластовий іспит. Треба було тепер провести їх заприсяження.\r\nДату присяги устійнено на 12 квітня 1912 року у шкільній залі. Дрот доповів у школі, що по шкільній науці відбудуться пластові сходини із поданою програмою, яка включала присягу пластунів. Текст присяги уклав Дрот.\r\nДо участі у пластових сходинах він запросив директора Кокорудза та секретаря гімназії Лещія, а також учителів-симпатиків нашого Пласту - Федусевича і Янева.\r\nПрисягу склали пластуни організованим гуртом, а після того вони віддали приписані посвідки їхньої домашньої опіки із згодою на їх участь у пластовій організації і праці в ній.\r\nЦеремонія цієї першої в історії Пласту присяги була властиво формальним заснуванням Пласту, бо ті, що склали присягу, були відтепер дійсними пластунами–учасниками.', 'День Пластової Присяги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '189-revision-2', '', '', '2010-02-18 14:38:01', '2010-02-18 12:38:01', '', 189, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=192', 0, 'revision', '', 0),
(193, 2, '2010-12-06 19:42:41', '2010-12-06 17:42:41', '<em>Мета: заглибитись в історію заснування Пласту.</em>\n\nПісля осягнення докторату 1909 р. та складання іспиту 1911 р. О.Тисовський став заступником учителя в Українській академічній гімназії у Львові.\nЦе був час, коли серед молоді різних національностей, також серед української молоді, були пошуки за чимось новим, за створенням організації, що відповідала б потребам молоді, вдовольняла б її патріотичні почування.\nВсе це утверджувало Тисовського в переконанні, що і для української молоді потрібно якоїсь організації для її національно-патріотичного виховання.\nПередумуючи й укладаючи принципи й організаційні рамки для молодіжної організації, української за своїм характером і змістом, Дрот приглядався одночасно до організованого життя інших національностей у Львові. В організаційному житті польської молоді постала саме «гарцерська» організація, побудована на організаційно-ідеологічних принципах скавтінгу (“Скавтінг фор бойс”). Тисовський поцікавився англійським скавтінгом та познайомився з його принципами з книжечки польського автора Малковського “Скавтінг”. Багато дечого в ній йому сподобалось і він вирішив дещо із того включити у виховний план, який укладав для молоді нашої гімназії, і який, до часу, поки він познайомився із принципами скавтінгу, був майже закінчений.\nТисовський запитав своїх учнів, чи знають вони щось про англійський скавтінг. Відповіли, що не знають нічого, але хотіли б якось організуватися.\nВін обіцяв їм підготувати план праці поза шкільним навчанням і такий план Дрот приніс їм на наступну лекцію. План нав’язував до традицій Запорізької Січі та життя козаків, але й включив до нього багато правил із скавтінгу, оскільки вважав доцільними й корисними для організації.\nМайже цілий клас згодився на такий план праці і відповідно до нього всі ті, що зголосилися, почали працю згідно з тим планом. Всіх поділили на гуртки. Вони відбували свої сходини у приміщенні природничого кабінету гімназії.\nПрограму сходин укладав для них Тисовський, але вимагав також, щоб вони теж думали, що на сходинах треба робити, чим програму збагатити.\nВедучи таку працю з своїми учнями, Дрот не був свідомий того, що на таку працю треба б було мати дозвіл дирекції гімназії. Програми сходин наших гуртків він вивішував у коридорі школи. Інші учні, не члени гуртків, читали ці оголошення, росло зацікавлення працею, а зі сторони дирекції не було ніяких заперечень, виглядало так, що вона приймала це мовчки до відома.\nЗате у конференційній залі інші учителі - Іван Боберський, Мирон Федусевич, Юліан Лещій, часом говорили зі Олександром Тисовським і між собою на тему його праці з учнями поза обов’язковими годинами навчання. Одного разу при нагоді таких розмов, Лещій висловив погляд, що треба б хлопців також “муштри” вчити. Загально ж всі вчителі апробували таку працю і висловлювали побажання, щоб “Тисовський тим далі займався”.\nПри одній нагоді розмова зайшла про те, як цю організацію назвати, щоб їй присвоїти українську назву, що була б наближена значенням до англійського слова “скавтінг”. А було це якраз після якоїсь статті у пресі про життя кубанських козаків-пластунів, які діяли в оборонній боротьбі проти кавказьких племен. Іван Боберський, посилаючись на характер діяльності і потрібні вмілості цих козаків-пластунів, сказав, що і членів учнівської організації треба б назвати пластунами, бо вони стараються виробити в собі вмілості, якими відзначалися козаки-пластуни. Назва запропонована І.Боберським сподобалася і була прийнята, але виринуло питання як назвати саму організацію пластунів. На це Боберський, який був, сказати б, спеціалістом у творенні термінів руханково-спортивного життя, сказав: коли члени організації є пластуни, то їх організація повинна називатись просто “ПЛАСТ”. Таким способом Пласт завдячує своїй назві І.Боберському.\nВедучи працю з учнями, як пластунами у гуртках, він вимагав від них, щоб добре вчились і щоб своєю поведінкою не давали причини іншим вчителям нарікати, начебто праця у наших гуртках не дозволяє їм як слід присвячуватись науці в школі. Це могло б спричинити шкоду нашій пластовій праці.\nВплив Тисовського у тому напрямі добре діяв, учні були пильними в шкільних заняттях, учителі були ними задоволені.\nУ другій половині 1911 року Дрот отримує стипендію і виїжджає на курси океанографії до Бергена в Норвегії. Там був шість місяців і в тому часі Пласт не був дієвим.\nКоли на початку 1912 р. Тисовський повернувся із Норвегії, то пластуни самі прийшли і запитали, що буде далі. Тисовський відповів, що ми повинні нашу працю продовжувати.\nПоміж учителям гімназії Тисовський старався виробити Пластові добре ім’я, в’яжучи навчальну роботу школи з виховною роботою Пласту. Деякі із учителів повністю розуміли й оцінювали наміри та йшли на зустріч, інші ж були незадоволені, нарікали на пластунів і навіть робили їм труднощі. Наслідком цього деякі з учнів змушені були покинути працю в Пласті.\nЗ Тисовського класу та інших близько сорока учнів склали успішно пластовий іспит. Треба було тепер провести їх заприсяження.\nДату присяги устійнено на 12 квітня 1912 року у шкільній залі. Дрот доповів у школі, що по шкільній науці відбудуться пластові сходини із поданою програмою, яка включала присягу пластунів. Текст присяги уклав Дрот.\nДо участі у пластових сходинах він запросив директора Кокорудза та секретаря гімназії Лещія, а також учителів-симпатиків нашого Пласту - Федусевича і Янева.\nПрисягу склали пластуни організованим гуртом, а після того вони віддали приписані посвідки їхньої домашньої опіки із згодою на їх участь у пластовій організації і праці в ній.\nЦеремонія цієї першої в історії Пласту присяги була властиво формальним заснуванням Пласту, бо ті, що склали присягу, були відтепер дійсними пластунами–учасниками.', 'гутірка "День Першої Пластової Присяги"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '189-autosave', '', '', '2010-12-06 19:42:41', '2010-12-06 17:42:41', '', 189, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=193', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(194, 2, '2010-02-18 14:41:09', '2010-02-18 12:41:09', 'Мета: заглибитись в історію заснування Пласту.\r\n\r\nПісля осягнення докторату 1909 р. та складання іспиту 1911 р. О.Тисовський став заступником учителя в Українській академічній гімназії у Львові.\r\nЦе був час, коли серед молоді різних національностей, також серед української молоді, були пошуки за чимось новим, за створенням організації, що відповідала б потребам молоді, вдовольняла б її патріотичні почування.\r\nВсе це утверджувало Тисовського в переконанні, що і для української молоді потрібно якоїсь організації для її національно-патріотичного виховання.\r\nПередумуючи й укладаючи принципи й організаційні рамки для молодіжної організації, української за своїм характером і змістом, Дрот приглядався одночасно до організованого життя інших національностей у Львові. В організаційному житті польської молоді постала саме «гарцерська» організація, побудована на організаційно-ідеологічних принципах скавтінгу (“Скавтінг фор бойс”). Тисовський поцікавився англійським скавтінгом та познайомився з його принципами з книжечки польського автора Малковського “Скавтінг”. Багато дечого в ній йому сподобалось і він вирішив дещо із того включити у виховний план, який укладав для молоді нашої гімназії, і який, до часу, поки він познайомився із принципами скавтінгу, був майже закінчений.\r\nТисовський запитав своїх учнів, чи знають вони щось про англійський скавтінг. Відповіли, що не знають нічого, але хотіли б якось організуватися.\r\nВін обіцяв їм підготувати план праці поза шкільним навчанням і такий план Дрот приніс їм на наступну лекцію. План нав’язував до традицій Запорізької Січі та життя козаків, але й включив до нього багато правил із скавтінгу, оскільки вважав доцільними й корисними для організації.\r\nМайже цілий клас згодився на такий план праці і відповідно до нього всі ті, що зголосилися, почали працю згідно з тим планом. Всіх поділили на гуртки. Вони відбували свої сходини у приміщенні природничого кабінету гімназії.\r\nПрограму сходин укладав для них Тисовський, але вимагав також, щоб вони теж думали, що на сходинах треба робити, чим програму збагатити.\r\nВедучи таку працю з своїми учнями, Дрот не був свідомий того, що на таку працю треба б було мати дозвіл дирекції гімназії. Програми сходин наших гуртків він вивішував у коридорі школи. Інші учні, не члени гуртків, читали ці оголошення, росло зацікавлення працею, а зі сторони дирекції не було ніяких заперечень, виглядало так, що вона приймала це мовчки до відома.\r\nЗате у конференційній залі інші учителі - Іван Боберський, Мирон Федусевич, Юліан Лещій, часом говорили зі Олександром Тисовським і між собою на тему його праці з учнями поза обов’язковими годинами навчання. Одного разу при нагоді таких розмов, Лещій висловив погляд, що треба б хлопців також “муштри” вчити. Загально ж всі вчителі апробували таку працю і висловлювали побажання, щоб “Тисовський тим далі займався”.\r\nПри одній нагоді розмова зайшла про те, як цю організацію назвати, щоб їй присвоїти українську назву, що була б наближена значенням до англійського слова “скавтінг”. А було це якраз після якоїсь статті у пресі про життя кубанських козаків-пластунів, які діяли в оборонній боротьбі проти кавказьких племен. Іван Боберський, посилаючись на характер діяльності і потрібні вмілості цих козаків-пластунів, сказав, що і членів учнівської організації треба б назвати пластунами, бо вони стараються виробити в собі вмілості, якими відзначалися козаки-пластуни. Назва запропонована І.Боберським сподобалася і була прийнята, але виринуло питання як назвати саму організацію пластунів. На це Боберський, який був, сказати б, спеціалістом у творенні термінів руханково-спортивного життя, сказав: коли члени організації є пластуни, то їх організація повинна називатись просто “ПЛАСТ”. Таким способом Пласт завдячує своїй назві І.Боберському.\r\nВедучи працю з учнями, як пластунами у гуртках, він вимагав від них, щоб добре вчились і щоб своєю поведінкою не давали причини іншим вчителям нарікати, начебто праця у наших гуртках не дозволяє їм як слід присвячуватись науці в школі. Це могло б спричинити шкоду нашій пластовій праці.\r\nВплив Тисовського у тому напрямі добре діяв, учні були пильними в шкільних заняттях, учителі були ними задоволені.\r\nУ другій половині 1911 року Дрот отримує стипендію і виїжджає на курси океанографії до Бергена в Норвегії. Там був шість місяців і в тому часі Пласт не був дієвим.\r\nКоли на початку 1912 р. Тисовський повернувся із Норвегії, то пластуни самі прийшли і запитали, що буде далі. Тисовський відповів, що ми повинні нашу працю продовжувати.\r\nПоміж учителям гімназії Тисовський старався виробити Пластові добре ім’я, в’яжучи навчальну роботу школи з виховною роботою Пласту. Деякі із учителів повністю розуміли й оцінювали наміри та йшли на зустріч, інші ж були незадоволені, нарікали на пластунів і навіть робили їм труднощі.\r\nНаслідком цього деякі з учнів змушені були покинути працю в Пласті.\r\nЗ Тисовського класу та інших близько сорока учнів склали успішно пластовий іспит. Треба було тепер провести їх заприсяження.\r\nДату присяги устійнено на 12 квітня 1912 року у шкільній залі. Дрот доповів у школі, що по шкільній науці відбудуться пластові сходини із поданою програмою, яка включала присягу пластунів. Текст присяги уклав Дрот.\r\nДо участі у пластових сходинах він запросив директора Кокорудза та секретаря гімназії Лещія, а також учителів-симпатиків нашого Пласту - Федусевича і Янева.\r\nПрисягу склали пластуни організованим гуртом, а після того вони віддали приписані посвідки їхньої домашньої опіки із згодою на їх участь у пластовій організації і праці в ній.\r\nЦеремонія цієї першої в історії Пласту присяги була властиво формальним заснуванням Пласту, бо ті, що склали присягу, були відтепер дійсними пластунами–учасниками.', 'День Першої Пластової Присяги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '189-revision-3', '', '', '2010-02-18 14:41:09', '2010-02-18 12:41:09', '', 189, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=194', 0, 'revision', '', 0),
(195, 2, '2010-02-18 14:43:24', '2010-02-18 12:43:24', 'Мета: заглибитись в історію заснування Пласту.\r\n\r\nПісля осягнення докторату 1909 р. та складання іспиту 1911 р. О.Тисовський став заступником учителя в Українській академічній гімназії у Львові.\r\nЦе був час, коли серед молоді різних національностей, також серед української молоді, були пошуки за чимось новим, за створенням організації, що відповідала б потребам молоді, вдовольняла б її патріотичні почування.\r\nВсе це утверджувало Тисовського в переконанні, що і для української молоді потрібно якоїсь організації для її національно-патріотичного виховання.\r\nПередумуючи й укладаючи принципи й організаційні рамки для молодіжної організації, української за своїм характером і змістом, Дрот приглядався одночасно до організованого життя інших національностей у Львові. В організаційному житті польської молоді постала саме «гарцерська» організація, побудована на організаційно-ідеологічних принципах скавтінгу (“Скавтінг фор бойс”). Тисовський поцікавився англійським скавтінгом та познайомився з його принципами з книжечки польського автора Малковського “Скавтінг”. Багато дечого в ній йому сподобалось і він вирішив дещо із того включити у виховний план, який укладав для молоді нашої гімназії, і який, до часу, поки він познайомився із принципами скавтінгу, був майже закінчений.\r\nТисовський запитав своїх учнів, чи знають вони щось про англійський скавтінг. Відповіли, що не знають нічого, але хотіли б якось організуватися.\r\nВін обіцяв їм підготувати план праці поза шкільним навчанням і такий план Дрот приніс їм на наступну лекцію. План нав’язував до традицій Запорізької Січі та життя козаків, але й включив до нього багато правил із скавтінгу, оскільки вважав доцільними й корисними для організації.\r\nМайже цілий клас згодився на такий план праці і відповідно до нього всі ті, що зголосилися, почали працю згідно з тим планом. Всіх поділили на гуртки. Вони відбували свої сходини у приміщенні природничого кабінету гімназії.\r\nПрограму сходин укладав для них Тисовський, але вимагав також, щоб вони теж думали, що на сходинах треба робити, чим програму збагатити.\r\nВедучи таку працю з своїми учнями, Дрот не був свідомий того, що на таку працю треба б було мати дозвіл дирекції гімназії. Програми сходин наших гуртків він вивішував у коридорі школи. Інші учні, не члени гуртків, читали ці оголошення, росло зацікавлення працею, а зі сторони дирекції не було ніяких заперечень, виглядало так, що вона приймала це мовчки до відома.\r\nЗате у конференційній залі інші учителі - Іван Боберський, Мирон Федусевич, Юліан Лещій, часом говорили зі Олександром Тисовським і між собою на тему його праці з учнями поза обов’язковими годинами навчання. Одного разу при нагоді таких розмов, Лещій висловив погляд, що треба б хлопців також “муштри” вчити. Загально ж всі вчителі апробували таку працю і висловлювали побажання, щоб “Тисовський тим далі займався”.\r\nПри одній нагоді розмова зайшла про те, як цю організацію назвати, щоб їй присвоїти українську назву, що була б наближена значенням до англійського слова “скавтінг”. А було це якраз після якоїсь статті у пресі про життя кубанських козаків-пластунів, які діяли в оборонній боротьбі проти кавказьких племен. Іван Боберський, посилаючись на характер діяльності і потрібні вмілості цих козаків-пластунів, сказав, що і членів учнівської організації треба б назвати пластунами, бо вони стараються виробити в собі вмілості, якими відзначалися козаки-пластуни. Назва запропонована І.Боберським сподобалася і була прийнята, але виринуло питання як назвати саму організацію пластунів. На це Боберський, який був, сказати б, спеціалістом у творенні термінів руханково-спортивного життя, сказав: коли члени організації є пластуни, то їх організація повинна називатись просто “ПЛАСТ”. Таким способом Пласт завдячує своїй назві І.Боберському.\r\nВедучи працю з учнями, як пластунами у гуртках, він вимагав від них, щоб добре вчились і щоб своєю поведінкою не давали причини іншим вчителям нарікати, начебто праця у наших гуртках не дозволяє їм як слід присвячуватись науці в школі. Це могло б спричинити шкоду нашій пластовій праці.\r\nВплив Тисовського у тому напрямі добре діяв, учні були пильними в шкільних заняттях, учителі були ними задоволені.\r\nУ другій половині 1911 року Дрот отримує стипендію і виїжджає на курси океанографії до Бергена в Норвегії. Там був шість місяців і в тому часі Пласт не був дієвим.\r\nКоли на початку 1912 р. Тисовський повернувся із Норвегії, то пластуни самі прийшли і запитали, що буде далі. Тисовський відповів, що ми повинні нашу працю продовжувати.\r\nПоміж учителям гімназії Тисовський старався виробити Пластові добре ім’я, в’яжучи навчальну роботу школи з виховною роботою Пласту. Деякі із учителів повністю розуміли й оцінювали наміри та йшли на зустріч, інші ж були незадоволені, нарікали на пластунів і навіть робили їм труднощі. Наслідком цього деякі з учнів змушені були покинути працю в Пласті.\r\nЗ Тисовського класу та інших близько сорока учнів склали успішно пластовий іспит. Треба було тепер провести їх заприсяження.\r\nДату присяги устійнено на 12 квітня 1912 року у шкільній залі. Дрот доповів у школі, що по шкільній науці відбудуться пластові сходини із поданою програмою, яка включала присягу пластунів. Текст присяги уклав Дрот.\r\nДо участі у пластових сходинах він запросив директора Кокорудза та секретаря гімназії Лещія, а також учителів-симпатиків нашого Пласту - Федусевича і Янева.\r\nПрисягу склали пластуни організованим гуртом, а після того вони віддали приписані посвідки їхньої домашньої опіки із згодою на їх участь у пластовій організації і праці в ній.\r\nЦеремонія цієї першої в історії Пласту присяги була властиво формальним заснуванням Пласту, бо ті, що склали присягу, були відтепер дійсними пластунами–учасниками.', 'День Першої Пластової Присяги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '189-revision-4', '', '', '2010-02-18 14:43:24', '2010-02-18 12:43:24', '', 189, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=195', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(196, 2, '2010-02-18 14:56:13', '2010-02-18 12:56:13', '<img class="alignright" title="куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5053/5408645197_f543a2eeef_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<h2>Вимоги до вмілості:</h2>\r\n<ol>\r\n	<li>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</li>\r\n	<li>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</li>\r\n	<li>Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.</li>\r\n	<li>Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</li>\r\n	<li>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</li>\r\n	<li> Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:</li>\r\n</ol>\r\n<ul>\r\n	<li>гачки на каструлі;</li>\r\n	<li>щипці до вогню;</li>\r\n	<li>забезпечення проти поширення вогню;</li>\r\n	<li>пеньок або колоду для рубання.</li>\r\n</ul>\r\n<h2>Підказки</h2>\r\n<blockquote>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</blockquote>\r\n<h4>Складання раціону</h4>\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n<ul>\r\n	<li>120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)</li>\r\n	<li>60 г жирів (масло, сало, сир)</li>\r\n	<li>500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)</li>\r\n</ul>\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\n<h4>Заготівля та зберігання продуктів</h4>\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\n<h4>Організація харчування та приготування їжі</h4>\r\n<em>Хліб</em> Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\n<em>Консерви</em> У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\n<em>Крупи і макарони</em> Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\n<em>Цукор і кондвироби</em> Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\n\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n<h4>3-разове харчування</h4>\r\n<em> Сніданок</em> Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\n<em> Обід</em> Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\n<em> Вечеря</em> Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n<h4>2-разове харчування</h4>\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\n<ul>\r\n	<li>сніданок — 35%</li>\r\n	<li>вечеря — 30%</li>\r\n	<li>великий привал — 25%</li>\r\n	<li>малі привали — 10%</li>\r\n</ul>\r\n<h4>Розрахунок кількості продуктів</h4>\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. У пригоді вам стануть нижченаведені дані.\r\n\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\n<ul>\r\n	<li>Манка 180 г</li>\r\n	<li>Сухе молоко 120 г</li>\r\n	<li>«Геркулес» 90 г</li>\r\n	<li>Перловка 30 г</li>\r\n	<li>Пшоно 20 г</li>\r\n	<li>Рис 40 г</li>\r\n	<li>Гречка 210 г</li>\r\n	<li>Мука пшенична 160 г</li>\r\n	<li>Цукор 230 г</li>\r\n</ul>\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\n<ul>\r\n	<li>масла 15 г</li>\r\n	<li>сухого молока 8 г</li>\r\n	<li>цукру 12 г</li>\r\n	<li>солі 15 г</li>\r\n	<li>згущеного молока 15 г</li>\r\n</ul>\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння:\r\n<ul>\r\n	<li>геркулес    3-5 чашок , 10-12 хв</li>\r\n	<li>гречка       5-10 чашок,  35-40 хв</li>\r\n	<li>перловка   4-8 чашок, 90-120 хв</li>\r\n	<li>рис            4-8 чашок, 18-40 хв</li>\r\n	<li>манка     8-10 чашок, 10-12 хв</li>\r\n	<li>вівсянка 6-10 чашок , 60 хв</li>\r\n	<li>пшоно    4-7 чашок, 30-40 хв</li>\r\n	<li>лапша     3-4 чашок, 10-18 хв</li>\r\n</ul>\r\nP.S. В цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\n\r\n<em>Завдання на точці:</em> запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n<blockquote>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</blockquote>\r\n<h4>Таборова кухня</h4>\r\nБудується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n<h4>Мандрівна кухня</h4>\r\nКухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\n<h4>Прихована кухня</h4>\r\nНазва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха.\r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nP.S. Звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n<blockquote>Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.</blockquote>\r\n<h4>Правила «виживання» на кухні.</h4>\r\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\r\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\r\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\r\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\r\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\r\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\r\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\r\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\r\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста.\r\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\r\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції.\r\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\r\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\r\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це.\r\n<blockquote>Успішно виконувати протягом одного дня обов’язки кухаря на таборі або прогульці, під час якого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</blockquote>\r\n<h4>Приготування їжі</h4>\r\n<em> Холодна обробка.</em> Передбачає перебирання (крупа), промивання і обчищення (овочі) харчів. Овочі не слід довго залишати у воді. Головку капусти слід занурити на 3-5 хвилин у підсолену воду, щоб у їжу не потрапила гусінь. Обчищаючи картоплю та коренеплоди, треба зрізувати якомога тонший верхній шар, бо у картоплі під шкірою міститься більше вітамінів, ніж у серцевині. Проте з порослої й позеленілої картоплі треба зрізати товстіший шар, а вічка добре вирізати.\r\n<em> Теплова обробка.</em> Знезаражує страву, бо висока температура вбиває більшу частину мікроорганізмів. Проте втрачається значна частина вітамінів і ароматичних речовин. Існує багато способів теплової обробки. Основні — варіння і смаження. Щоб їжа відповідала смаковим потребам, готуючи її, треба куштувати під час всіх найбільш відповідальних операцій приготування — помішування, заправлення і визначення готовності. Готуючи їжу, треба пам''ятати правило: краще недосолити, ніж пересолити.\r\n<h4>Лікнеп для початківців</h4>\r\n<em>Чай.</em> Воду доводять до кипіння і знімають в момент появи бульбашок. Потім засипають чай, накривають кришкою і настоюють 10 хвилин.\r\n<em> Какао</em>, її казан кладемо какао і цукор (2 чайні ложки какао-порошку на 1 людину), мішаємо і заливаємо гарячою водою, щоб утворилася густа маса. Потім ставимо на вогонь. Повільно доливаємо решту води і доводимо до кипіння.\r\n<em> Компот</em>. Свіжі або сушені фрукти миємо і кидаємо в киплячу воду. Для кращого смаку компот з сухофруктів рекомендується варити за 10 годин до споживання.\r\n<em> Картопля</em>. В першу чергу ретельно миємо картоплю. Очищати від шкірки можна лиш чисту картоплю. Після нарізання, картоплю потрібно якомога швидше варити. Чим більшими кусками нарізана картопля, тим більше в ній зберігається поживних речовин. Картоплю варимо в посудині, накритій кришкою. Солимо перед зняттям з вогню. Щоб приготувати пюре, картоплю злегка розварюємо і воду зливаємо не повністю, щоб розтовчена картопля не була сухою. Справжньою розкішшю буде додавання теплого молока...\r\n<em> Рис.</em> Промиваємо та заливаємо рис гарячою водою. Варимо при слабкому кипінні, поки зерна не набухнуть і не стануть м''якими. Вода з рису повинна википіти. Коли рис починає кипіти, його потрібно постійно помішувати. Відварюючи рис, не додавайте цукру — від цього крупа затвердне.\r\n<em> Манну крупу</em> замочують у холодній воді (тоді каша буде повністю розвареною і не матиме грудок), а потім заливають окропом. Постійно помішуючи, варять на слабкому вогні 10 хвилин до загустіння.\r\n<em> Геркулес</em>. Крупу всипають в гарячу воду і варять на слабкому вогні 30 хвилин, періодично помішуючи.\r\n<em> Макарони</em> кидають в киплячу підсолену воду. Щоб макарони не злиплись, перед готовністю можна додати трохи олії. Потім макарони промивають на друшляк) гарячою водою.\r\nПеребрану <em>гречку</em> засипають в холодну воду. Ставлять на вогонь, доводять до кипіння і варять на малому вогні 20-25 хвилин. Гречку не помішують. Якщо раз помішати, тоді потрібно помішувати постійно.\r\n<em> Суп.</em> Після закипання води кладемо картоплю, потім крупу або макарони. Коли основа напівготова, закидаємо овочі: капусту, моркву, цибулю. За 5 хвилин до готовності доводимо страву до смаку — кидаємо сіль, перець. Можна робити заправку. Окремо на сковорідці (кришці від казанка) підсмажуємо тушівку, моркву, цибулю і закидаємо за 15 хвилин до готовності супу.\r\nНА ТАБОРІ ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВЖИВАТИ:\r\nпродукти із закінченим терміном зберігання;\r\nгриби;\r\nнекип''ячене молоко;\r\nсметану, сир;\r\nковбаси.\r\nПС.: нехай юнацтво активно долучається до гутірки. Як готувати чай принаймні мають знати всі.\r\n<blockquote>Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки для каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.</blockquote>\r\nПС: цю точку просто зачитайте їм і дайте подумати. Нехай потім скажуть всі по черзі хто що придумав і хто шось вже зробив чи як долучився.\r\nЗавдання на точку: завдання об’єднане для точок 3, 4 і 5. Нехай юнацтво виготовить для вас запрошення на обід, вечерю чи сніданок. Таким чином ви зможете скуштувати і оцінити на смак, побачити їхні таборові споруди, ями на відпадки та інше.\r\n<blockquote>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</blockquote>\r\nЩоб забезпечити дрова від дощу достатньо зробити для них невеликий схрон таким чином. Вбити в землю чотири товстих патики так щоб вони утворювали прямокутник. Величину прямокутника визначаємо відносно церати, якою будемо накривати та кількості дров, яку потрібно забезпечити. Між забитими патиками складаємо дрова і накриваємо цератою. Щоб вона трималася потрібно прив’язати її до патиків. Це треба зробити так: патик, накритий цератою перев’язати поверх церати десь на двадцять сантиметрів донизу патика. Знизу церату підтиснути під дрова.\r\nЗавдання на точку:  можна влаштувати міні-змагання. Дати 5 хвилин, за які юнацтво має збирати дрова. Хто більше назбирає, той і виграв. Крім того, мають дрова на вечерю.', 'Вмілість Куховарення', '', 'publish', 'open', 'open', '', '%d0%b2%d0%bc%d1%96%d0%bb%d1%96%d1%81%d1%82%d1%8c-%d0%ba%d1%83%d1%85%d0%be%d0%b2%d0%b0%d1%80%d0%b5%d0%bd%d0%bd%d1%8f', '', '', '2011-02-02 03:21:41', '2011-02-02 01:21:41', '', 0, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=196', 0, 'post', '', 1),
(197, 2, '2010-02-18 14:55:34', '2010-02-18 12:55:34', '', 'вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision', '', '', '2010-02-18 14:55:34', '2010-02-18 12:55:34', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=197', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(198, 6, '2011-02-01 01:48:56', '2011-01-31 23:48:56', '<img class="alignright" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" />\n<h2>Вимоги до вмілості:</h2>\n<ol>\n	<li>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</li>\n	<li>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</li>\n	<li>Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.</li>\n	<li>Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</li>\n	<li>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</li>\n	<li> Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:</li>\n</ol>\n<ul>\n	<li>гачки на каструлі;</li>\n	<li>щипці до вогню;</li>\n	<li>забезпечення проти поширення вогню;</li>\n	<li>пеньок або колоду для рубання.</li>\n</ul>\n<h2>Підказки</h2>\n<blockquote>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</blockquote>\n<h4>Складання раціону</h4>\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\nПриблизною нормою на день є:\n<ul>\n	<li>120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)</li>\n	<li>60 г жирів (масло, сало, сир)</li>\n	<li>500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)</li>\n</ul>\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\n<h4>Заготівля та зберігання продуктів</h4>\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\n<h4>Організація харчування та приготування їжі</h4>\n<em>Хліб</em> Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\n<em>Консерви</em> У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\n<em>Крупи і макарони</em> Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\n<em>Цукор і кондвироби</em> Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\n\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\n<h4>3-разове харчування</h4>\n<em> Сніданок</em> Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\n<em> Обід</em> Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\n<em> Вечеря</em> Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\n<h4>2-разове харчування</h4>\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\n<ul>\n	<li>сніданок — 35%</li>\n	<li>вечеря — 30%</li>\n	<li>великий привал — 25%</li>\n	<li>малі привали — 10%</li>\n</ul>\n<h4>Розрахунок кількості продуктів</h4>\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. У пригоді вам стануть нижченаведені дані.\n\nУ 250-грамову чашку входить:\n<ul>\n	<li>Манка 180 г</li>\n	<li>Сухе молоко 120 г</li>\n	<li>«Геркулес» 90 г</li>\n	<li>Перловка 30 г</li>\n	<li>Пшоно 20 г</li>\n	<li>Рис 40 г</li>\n	<li>Гречка 210 г</li>\n	<li>Мука пшенична 160 г</li>\n	<li>Цукор 230 г</li>\n</ul>\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\n<ul>\n	<li>масла 15 г</li>\n	<li>сухого молока 8 г</li>\n	<li>цукру 12 г</li>\n	<li>солі 15 г</li>\n	<li>згущеного молока 15 г</li>\n</ul>\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння:\n<ul>\n	<li>геркулес    3-5 чашок , 10-12 хв</li>\n	<li>гречка       5-10 чашок,  35-40 хв</li>\n	<li>перловка   4-8 чашок, 90-120 хв</li>\n	<li>рис            4-8 чашок, 18-40 хв</li>\n	<li>манка     8-10 чашок, 10-12 хв</li>\n	<li>вівсянка 6-10 чашок , 60 хв</li>\n	<li>пшоно    4-7 чашок, 30-40 хв</li>\n	<li>лапша     3-4 чашок, 10-18 хв</li>\n</ul>\nP.S. В цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\n\n<em>Завдання на точці:</em> запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\n<blockquote>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</blockquote>\n<h4>Таборова кухня</h4>\nБудується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\n<h4>Мандрівна кухня</h4>\nКухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\n<h4>Прихована кухня</h4>\nНазва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха.\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\nP.S. Звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\n<blockquote>Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.</blockquote>\n<h4>Правила «виживання» на кухні.</h4>\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста.\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції.\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це.\n<blockquote>Успішно виконувати протягом одного дня обов’язки кухаря на таборі або прогульці, під час якого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</blockquote>\n<h4>Приготування їжі</h4>\n<em> Холодна обробка.</em> Передбачає перебирання (крупа), промивання і обчищення (овочі) харчів. Овочі не слід довго залишати у воді. Головку капусти слід занурити на 3-5 хвилин у підсолену воду, щоб у їжу не потрапила гусінь. Обчищаючи картоплю та коренеплоди, треба зрізувати якомога тонший верхній шар, бо у картоплі під шкірою міститься більше вітамінів, ніж у серцевині. Проте з порослої й позеленілої картоплі треба зрізати товстіший шар, а вічка добре вирізати.\n<em> Теплова обробка.</em> Знезаражує страву, бо висока температура вбиває більшу частину мікроорганізмів. Проте втрачається значна частина вітамінів і ароматичних речовин. Існує багато способів теплової обробки. Основні — варіння і смаження. Щоб їжа відповідала смаковим потребам, готуючи її, треба куштувати під час всіх найбільш відповідальних операцій приготування — помішування, заправлення і визначення готовності. Готуючи їжу, треба пам''ятати правило: краще недосолити, ніж пересолити.\n<h4>Лікнеп для початківців</h4>\n<em>Чай.</em> Воду доводять до кипіння і знімають в момент появи бульбашок. Потім засипають чай, накривають кришкою і настоюють 10 хвилин.\n<em> Какао</em>, її казан кладемо какао і цукор (2 чайні ложки какао-порошку на 1 людину), мішаємо і заливаємо гарячою водою, щоб утворилася густа маса. Потім ставимо на вогонь. Повільно доливаємо решту води і доводимо до кипіння.\n<em> Компот</em>. Свіжі або сушені фрукти миємо і кидаємо в киплячу воду. Для кращого смаку компот з сухофруктів рекомендується варити за 10 годин до споживання.\n<em> Картопля</em>. В першу чергу ретельно миємо картоплю. Очищати від шкірки можна лиш чисту картоплю. Після нарізання, картоплю потрібно якомога швидше варити. Чим більшими кусками нарізана картопля, тим більше в ній зберігається поживних речовин. Картоплю варимо в посудині, накритій кришкою. Солимо перед зняттям з вогню. Щоб приготувати пюре, картоплю злегка розварюємо і воду зливаємо не повністю, щоб розтовчена картопля не була сухою. Справжньою розкішшю буде додавання теплого молока...\n<em> Рис.</em> Промиваємо та заливаємо рис гарячою водою. Варимо при слабкому кипінні, поки зерна не набухнуть і не стануть м''якими. Вода з рису повинна википіти. Коли рис починає кипіти, його потрібно постійно помішувати. Відварюючи рис, не додавайте цукру — від цього крупа затвердне.\n<em> Манну крупу</em> замочують у холодній воді (тоді каша буде повністю розвареною і не матиме грудок), а потім заливають окропом. Постійно помішуючи, варять на слабкому вогні 10 хвилин до загустіння.\n<em> Геркулес</em>. Крупу всипають в гарячу воду і варять на слабкому вогні 30 хвилин, періодично помішуючи.\n<em> Макарони</em> кидають в киплячу підсолену воду. Щоб макарони не злиплись, перед готовністю можна додати трохи олії. Потім макарони промивають на друшляк) гарячою водою.\nПеребрану <em>гречку</em> засипають в холодну воду. Ставлять на вогонь, доводять до кипіння і варять на малому вогні 20-25 хвилин. Гречку не помішують. Якщо раз помішати, тоді потрібно помішувати постійно.\n<em> Суп.</em> Після закипання води кладемо картоплю, потім крупу або макарони. Коли основа напівготова, закидаємо овочі: капусту, моркву, цибулю. За 5 хвилин до готовності доводимо страву до смаку — кидаємо сіль, перець. Можна робити заправку. Окремо на сковорідці (кришці від казанка) підсмажуємо тушівку, моркву, цибулю і закидаємо за 15 хвилин до готовності супу.\nНА ТАБОРІ ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВЖИВАТИ:\nпродукти із закінченим терміном зберігання;\nгриби;\nнекип''ячене молоко;\nсметану, сир;\nковбаси.\nПС.: нехай юнацтво активно долучається до гутірки. Як готувати чай принаймні мають знати всі.\n<blockquote>Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\nа) гачки для каструлі;\nб) щипці до вогню;\nв) забезпечення проти поширення вогню;\nг) пеньок або колоду для рубання.</blockquote>\nПС: цю точку просто зачитайте їм і дайте подумати. Нехай потім скажуть всі по черзі хто що придумав і хто шось вже зробив чи як долучився.\nЗавдання на точку: завдання об’єднане для точок 3, 4 і 5. Нехай юнацтво виготовить для вас запрошення на обід, вечерю чи сніданок. Таким чином ви зможете скуштувати і оцінити на смак, побачити їхні таборові споруди, ями на відпадки та інше.\n<blockquote>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</blockquote>\nЩоб забезпечити дрова від дощу достатньо зробити для них невеликий схрон таким чином. Вбити в землю чотири товстих патики так щоб вони утворювали прямокутник. Величину прямокутника визначаємо відносно церати, якою будемо накривати та кількості дров, яку потрібно забезпечити. Між забитими патиками складаємо дрова і накриваємо цератою. Щоб вона трималася потрібно прив’язати її до патиків. Це треба зробити так: патик, накритий цератою перев’язати поверх церати десь на двадцять сантиметрів донизу патика. Знизу церату підтиснути під дрова.\nЗавдання на точку:  можна влаштувати міні-змагання. Дати 5 хвилин, за які юнацтво має збирати дрова. Хто більше назбирає, той і виграв. Крім того, мають дрова на вечерю.', 'Вмілість Куховарення', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-autosave', '', '', '2011-02-01 01:48:56', '2011-01-31 23:48:56', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=198', 0, 'revision', '', 0),
(1216, 6, '2011-02-01 01:47:31', '2011-01-31 23:47:31', '<img class="alignright" title="Куховарення" src="http://farm6.static.flickr.com/5081/5249966736_f069e94be1_m.jpg" alt="" width="150" height="150" />\n<ol>\n	<li>Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:\nа) основні знаки та символи\nб) значення мірила (масштабу)\nв) систему вживаних кольорів\nг) спосіб означення рельєфу терену\nґ) сторони світу та магнетичне відхилення.</li>\n	<li>Розказати про компас, як ним користуватися і продемонструвати:\nа) зорієнтування мапи за допомогою компаса\nб) визначення напряму азимутом та спосіб ходу за азимутом;\nв) як знайти місце свого перебування на мапі і визначити місце в терені способом ресекції азимутів.</li>\n	<li>Пояснити та продемонструвати, як:\nа) обчислити довжину дороги на основі мапи;\nб) знайти сторони світу за допомогою сонця та полярної зірки;\nв) обчислити геометричні виміри недоступних предметів в терені;\nг) міряти віддаль в терені «на око»;\nґ) міряти пройдену віддаль в терені, вживаючи довжину власних кроків.</li>\n	<li>Виконати одне з перерахованих завдань:\nа) намалювати план-шкіц табору включно з околицею в радіусі 200-300 м від центру табору в масштабі 1:1000;\nб) накреслити шкіц з відбутої 4-кілометрової прогульки.</li>\n	<li>Виконати кожне з перерахованих завдань:\nа) вживаючи тільки компас, успішно пройти за азимутами означену трасу довжиною 500 м із трьома змінами напряму;\nб) вживаючи тільки топографічну мапу і компас, успішно пройти трасу «лисячого бігу» довжиною 3-4 км з 5-8 контрольними пунктами.</li>\n</ol>\nПідказки\n\n1. Розказати, що таке топографічна мапа та як нею користуватися, зокрема пояснити:', 'Вмілість Картографія', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '342-revision-16', '', '', '2011-02-01 01:47:31', '2011-01-31 23:47:31', '', 342, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=1216', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(313, 2, '2010-10-17 19:28:26', '2010-10-17 17:28:26', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<h2>Вимоги до вмілості:</h2>\r\n<ol>\r\n	<li>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</li>\r\n	<li>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</li>\r\n	<li>Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.</li>\r\n	<li>Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</li>\r\n	<li>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</li>\r\n	<li> Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:</li>\r\n</ol>\r\n<ul>\r\n	<li>гачки на каструлі;</li>\r\n	<li>щипці до вогню;</li>\r\n	<li>забезпечення проти поширення вогню;</li>\r\n	<li>пеньок або колоду для рубання.</li>\r\n</ul>\r\n<h2>Підказки</h2>\r\n<blockquote>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</blockquote>\r\n<h3>Харчування під час мандрівки</h3>\r\n<h4>Складання раціону</h4>\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n<ul>\r\n	<li>120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)</li>\r\n	<li>60 г жирів (масло, сало, сир)</li>\r\n	<li>500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)</li>\r\n</ul>\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\n<h3>Заготівля та зберігання продуктів</h3>\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\n<h3>Організація харчування та приготування їжі</h3>\r\n<em>Хліб</em> Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\n<em>Консерви</em> У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\n<em>Крупи і макарони</em> Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\n<em>Цукор і кондвироби</em> Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\n\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n<h4>3-разове харчування</h4>\r\n<em> Сніданок</em> Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\n<em> Обід</em> Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\n<em> Вечеря</em> Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n<h4>2-разове харчування</h4>\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\n<ul>\r\n	<li>сніданок — 35%</li>\r\n	<li>вечеря — 30%</li>\r\n	<li>великий привал — 25%</li>\r\n	<li>малі привали — 10%</li>\r\n</ul>\r\n<h3>Розрахунок кількості продуктів</h3>\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. У пригоді вам стануть нижченаведені дані.\r\n\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\n<ul>\r\n	<li>Манка 180 г</li>\r\n	<li>Сухе молоко 120 г</li>\r\n	<li>«Геркулес» 90 г</li>\r\n	<li>Перловка 30 г</li>\r\n	<li>Пшоно 20 г</li>\r\n	<li>Рис 40 г</li>\r\n	<li>Гречка 210 г</li>\r\n	<li>Мука пшенична 160 г</li>\r\n	<li>Цукор 230 г</li>\r\n</ul>\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\n<ul>\r\n	<li>масла 15 г</li>\r\n	<li>сухого молока 8 г</li>\r\n	<li>цукру 12 г</li>\r\n	<li>солі 15 г</li>\r\n	<li>згущеного молока 15 г</li>\r\n</ul>\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння:\r\n<ul>\r\n	<li>геркулес    3-5 чашок , 10-12 хв</li>\r\n	<li>гречка       5-10 чашок,  35-40 хв</li>\r\n	<li>перловка   4-8 чашок, 90-120 хв</li>\r\n	<li>рис            4-8 чашок, 18-40 хв</li>\r\n	<li>манка     8-10 чашок, 10-12 хв</li>\r\n	<li>вівсянка 6-10 чашок , 60 хв</li>\r\n	<li>пшоно    4-7 чашок, 30-40 хв</li>\r\n	<li>лапша     3-4 чашок, 10-18 хв</li>\r\n</ul>\r\nP.S. В цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\n\r\n<em>Завдання на точці:</em> запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n<blockquote>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</blockquote>\r\nТаборова кухня\r\n\r\nБудується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n\r\nМандрівна кухня\r\n\r\nКухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\nПрихована кухня\r\n\r\nНазва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха.\r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nP.S. Звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n\r\n<strong><span style="font-weight: normal;">Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.</span>\r\n</strong>\r\n\r\nПравила «виживання» на кухні.\r\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\r\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\r\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\r\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\r\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\r\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\r\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\r\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\r\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста.\r\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\r\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції.\r\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\r\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\r\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це.\r\n\r\n<strong>4. Успішно виконувати протягом одного дня обов’язки кухаря на таборі або прогульці, під час якого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</strong>\r\n\r\nПриготування їжі\r\nХолодна обробка. Передбачає перебирання (крупа), промивання і обчищення (овочі) харчів. Овочі не слід довго залишати у воді. Головку капусти слід занурити на 3-5 хвилин у підсолену воду, щоб у їжу не потрапила гусінь. Обчищаючи картоплю та коренеплоди, треба зрізувати якомога тонший верхній шар, бо у картоплі під шкірою міститься більше вітамінів, ніж у серцевині. Проте з порослої й позеленілої картоплі треба зрізати товстіший шар, а вічка добре вирізати.\r\nТеплова обробка. Знезаражує страву, бо висока температура вбиває більшу частину мікроорганізмів. Проте втрачається значна частина вітамінів і ароматичних речовин. Існує багато способів теплової обробки. Основні — варіння і смаження. Щоб їжа відповідала смаковим потребам, готуючи її, треба куштувати під час всіх найбільш відповідальних операцій приготування — помішування, заправлення і визначення готовності. Готуючи їжу, треба пам''ятати правило: краще недосолити, ніж пересолити.\r\nЛікнеп для початківців\r\nЧай. Воду доводять до кипіння і знімають в момент появи бульбашок. Потім засипають чай, накривають кришкою і настоюють 10 хвилин.\r\nКакао, її казан кладемо какао і цукор (2 чайні ложки какао-порошку на 1 людину), мішаємо і заливаємо гарячою водою, щоб утворилася густа маса. Потім ставимо на вогонь. Повільно доливаємо решту води і доводимо до кипіння.\r\nКомпот. Свіжі або сушені фрукти миємо і кидаємо в киплячу воду. Для кращого смаку компот з сухофруктів рекомендується варити за 10 годин до споживання.\r\nКартопля. В першу чергу ретельно миємо картоплю. Очищати від шкірки можна лиш чисту картоплю. Після нарізання, картоплю потрібно якомога швидше варити. Чим більшими кусками нарізана картопля, тим більше в ній зберігається поживних речовин. Картоплю варимо в посудині, накритій кришкою. Солимо перед зняттям з вогню. Щоб приготувати пюре, картоплю злегка розварюємо і воду зливаємо не повністю, щоб розтовчена картопля не була сухою. Справжньою розкішшю буде додавання теплого молока...\r\nРис. Промиваємо та заливаємо рис гарячою водою. Варимо при слабкому кипінні, поки зерна не набухнуть і не стануть м''якими. Вода з рису повинна википіти. Коли рис починає кипіти, його потрібно постійно помішувати. Відварюючи рис, не додавайте цукру — від цього крупа затвердне.\r\nМанну крупу замочують у холодній воді (тоді каша буде повністю розвареною і не матиме грудок), а потім заливають окропом. Постійно помішуючи, варять на слабкому вогні 10 хвилин до загустіння.\r\nГеркулес. Крупу всипають в гарячу воду і варять на слабкому вогні 30 хвилин, періодично помішуючи.\r\nМакарони кидають в киплячу підсолену воду. Щоб макарони не злиплись, перед готовністю можна додати трохи олії. Потім макарони промивають на друшляк) гарячою водою.\r\nПеребрану гречку засипають в холодну воду. Ставлять на вогонь, доводять до кипіння і варять на малому вогні 20-25 хвилин. Гречку не помішують. Якщо раз помішати, тоді потрібно помішувати постійно.\r\nСуп. Після закипання води кладемо картоплю, потім крупу або макарони. Коли основа напівготова, закидаємо овочі: капусту, моркву, цибулю. За 5 хвилин до готовності доводимо страву до смаку — кидаємо сіль, перець. Можна робити заправку. Окремо на сковорідці (кришці від казанка) підсмажуємо тушівку, моркву, цибулю і закидаємо за 15 хвилин до готовності супу.\r\nНА ТАБОРІ ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВЖИВАТИ:\r\nпродукти із закінченим терміном зберігання;\r\nгриби;\r\nнекип''ячене молоко;\r\nсметану, сир;\r\nковбаси.\r\nПС.: нехай юнацтво активно долучається до гутірки. Як готувати чай принаймні мають знати всі.\r\n\r\n<strong>5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки для каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.</strong>\r\n\r\nПС: цю точку просто зачитайте їм і дайте подумати. Нехай потім скажуть всі по черзі хто що придумав і хто шось вже зробив чи як долучився.\r\nЗавдання на точку: завдання об’єднане для точок 3, 4 і 5. Нехай юнацтво виготовить для вас запрошення на обід, вечерю чи сніданок. Таким чином ви зможете скуштувати і оцінити на смак, побачити їхні таборові споруди, ями на відпадки та інше.\r\n\r\n<strong>6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</strong>\r\n\r\nЩоб забезпечити дрова від дощу достатньо зробити для них невеликий схрон таким чином. Вбити в землю чотири товстих патики так щоб вони утворювали прямокутник. Величину прямокутника визначаємо відносно церати, якою будемо накривати та кількості дров, яку потрібно забезпечити. Між забитими патиками складаємо дрова і накриваємо цератою. Щоб вона трималася потрібно прив’язати її до патиків. Це треба зробити так: патик, накритий цератою перев’язати поверх церати десь на двадцять сантиметрів донизу патика. Знизу церату підтиснути під дрова.\r\nЗавдання на точку:  можна влаштувати міні-змагання. Дати 5 хвилин, за які юнацтво має збирати дрова. Хто більше назбирає, той і виграв. Крім того, мають дрова на вечерю.', 'Вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-12', '', '', '2010-10-17 19:28:26', '2010-10-17 17:28:26', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=313', 0, 'revision', '', 0),
(199, 2, '2010-02-18 14:56:13', '2010-02-18 12:56:13', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2682/4367139189_381706a586_m.jpg" alt="" width="240" height="240" />', 'вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-2', '', '', '2010-02-18 14:56:13', '2010-02-18 12:56:13', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=199', 0, 'revision', '', 0),
(200, 2, '2010-02-18 14:58:59', '2010-02-18 12:58:59', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" />', 'вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-3', '', '', '2010-02-18 14:58:59', '2010-02-18 12:58:59', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=200', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(201, 2, '2010-02-18 15:05:22', '2010-02-18 13:05:22', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" /><em>Вимоги до вмілості:\r\n</em>\r\n\r\n<em>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.\r\n3. Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.\r\n4. Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.\r\n5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки на каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.\r\n6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</em>\r\n\r\n<em>\r\n</em>\r\n\r\n<strong>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n</strong>\r\nХАРЧУВАННЯ ПІД ЧАС МАНДРІВКИ\r\nСКЛАДАННЯ РАЦІОНУ\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)\r\n60 г жирів (масло, сало, сир)\r\n500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\nЗАГОТІВЛЯ ТА ЗБЕРІГАННЯ ПРОДУКТІВ\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\nОРГАНІЗАЦІЯ ХАРЧУВАННЯ ТА ПРИГОТУВАННЯ ЇЖІ\r\nХліб. Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\nКонсерви. У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\nКрупи і макарони. Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\nЦукор і кондвироби. Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n3-разове харчування\r\nСніданок. Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\nОбід. Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\nВечеря. Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n2-разове харчування\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\nсніданок — 35%;\r\nвечеря — 30%:\r\nвеликий привал — 25%\r\nмалі привали —10%.\r\nРОЗРАХУНОК КІЛЬКОСТІ ПРОДУКТІВ\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. Для допомоги у вирішенні цих проблем наведемо наступні дані:\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\nМанка 180 г\r\nСухе молоко 120 г\r\n«Геркулес» 90 г\r\nПерловка 30 г\r\nПшоно 20 г\r\nРис 40 г\r\nГречка 210 г\r\nМука пшенична 160 г\r\nЦукор 230 г\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\nмасла 15 г\r\nсухого молока 8 г\r\nцукру 12 г\r\nсолі 15 г\r\nзгущеного молока 15 г\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння (хв)\r\nгеркулес    3-5   10-12\r\nгречка       5-10  35-40\r\nперловка   4-8    90-120\r\nрис            4-8    18-40\r\nманка     8-10  10-12\r\nвівсянка 6-10       60\r\nпшоно    4-7    30-40\r\nлапша     3-4    10-18\r\nП.С.: в цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\nЗавдання на точці: запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.', 'вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-4', '', '', '2010-02-18 15:05:22', '2010-02-18 13:05:22', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=201', 0, 'revision', '', 0),
(202, 2, '2010-02-18 15:07:33', '2010-02-18 13:07:33', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" /><em>Вимоги до вмілості:\r\n</em>\r\n\r\n<em>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.\r\n3. Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.\r\n4. Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.\r\n5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки на каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.\r\n6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</em>\r\n\r\n<em>\r\n</em>\r\n\r\n<strong>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n</strong>\r\nХАРЧУВАННЯ ПІД ЧАС МАНДРІВКИ\r\nСКЛАДАННЯ РАЦІОНУ\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)\r\n60 г жирів (масло, сало, сир)\r\n500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\nЗАГОТІВЛЯ ТА ЗБЕРІГАННЯ ПРОДУКТІВ\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\nОРГАНІЗАЦІЯ ХАРЧУВАННЯ ТА ПРИГОТУВАННЯ ЇЖІ\r\nХліб. Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\nКонсерви. У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\nКрупи і макарони. Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\nЦукор і кондвироби. Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n3-разове харчування\r\nСніданок. Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\nОбід. Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\nВечеря. Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n2-разове харчування\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\nсніданок — 35%;\r\nвечеря — 30%:\r\nвеликий привал — 25%\r\nмалі привали —10%.\r\nРОЗРАХУНОК КІЛЬКОСТІ ПРОДУКТІВ\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. Для допомоги у вирішенні цих проблем наведемо наступні дані:\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\nМанка 180 г\r\nСухе молоко 120 г\r\n«Геркулес» 90 г\r\nПерловка 30 г\r\nПшоно 20 г\r\nРис 40 г\r\nГречка 210 г\r\nМука пшенична 160 г\r\nЦукор 230 г\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\nмасла 15 г\r\nсухого молока 8 г\r\nцукру 12 г\r\nсолі 15 г\r\nзгущеного молока 15 г\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння (хв)\r\nгеркулес    3-5   10-12\r\nгречка       5-10  35-40\r\nперловка   4-8    90-120\r\nрис            4-8    18-40\r\nманка     8-10  10-12\r\nвівсянка 6-10       60\r\nпшоно    4-7    30-40\r\nлапша     3-4    10-18\r\nП.С.: в цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\nЗавдання на точці: запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n\r\n<strong>2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують. </strong>\r\n\r\n- таборова кухня. Будується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n- мандрівна кухня. Кухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\n- прихована кухня. Назва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха. \r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nПС: звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n\r\n\r\n   \r\n', 'вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-5', '', '', '2010-02-18 15:07:33', '2010-02-18 13:07:33', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=202', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(203, 2, '2010-02-18 15:10:08', '2010-02-18 13:10:08', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" /><em>Вимоги до вмілості:\r\n</em>\r\n\r\n<em>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.\r\n3. Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.\r\n4. Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.\r\n5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки на каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.\r\n6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</em>\r\n\r\n<em>\r\n</em>\r\n\r\n<strong>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n</strong>\r\nХАРЧУВАННЯ ПІД ЧАС МАНДРІВКИ\r\nСКЛАДАННЯ РАЦІОНУ\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)\r\n60 г жирів (масло, сало, сир)\r\n500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\nЗАГОТІВЛЯ ТА ЗБЕРІГАННЯ ПРОДУКТІВ\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\nОРГАНІЗАЦІЯ ХАРЧУВАННЯ ТА ПРИГОТУВАННЯ ЇЖІ\r\nХліб. Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\nКонсерви. У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\nКрупи і макарони. Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\nЦукор і кондвироби. Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n3-разове харчування\r\nСніданок. Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\nОбід. Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\nВечеря. Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n2-разове харчування\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\nсніданок — 35%;\r\nвечеря — 30%:\r\nвеликий привал — 25%\r\nмалі привали —10%.\r\nРОЗРАХУНОК КІЛЬКОСТІ ПРОДУКТІВ\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. Для допомоги у вирішенні цих проблем наведемо наступні дані:\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\nМанка 180 г\r\nСухе молоко 120 г\r\n«Геркулес» 90 г\r\nПерловка 30 г\r\nПшоно 20 г\r\nРис 40 г\r\nГречка 210 г\r\nМука пшенична 160 г\r\nЦукор 230 г\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\nмасла 15 г\r\nсухого молока 8 г\r\nцукру 12 г\r\nсолі 15 г\r\nзгущеного молока 15 г\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння (хв)\r\nгеркулес    3-5   10-12\r\nгречка       5-10  35-40\r\nперловка   4-8    90-120\r\nрис            4-8    18-40\r\nманка     8-10  10-12\r\nвівсянка 6-10       60\r\nпшоно    4-7    30-40\r\nлапша     3-4    10-18\r\nП.С.: в цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\nЗавдання на точці: запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n\r\n<strong>2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують. </strong>\r\n\r\n- таборова кухня. Будується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n- мандрівна кухня. Кухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\n- прихована кухня. Назва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха. \r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nПС: звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n\r\n<strong>3. Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.\r\n</strong>\r\n\r\nПравила «виживання» на кухні.\r\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\r\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\r\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\r\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\r\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\r\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\r\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\r\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\r\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста. \r\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\r\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції. \r\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\r\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\r\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це. \r\n\r\n', 'вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-6', '', '', '2010-02-18 15:10:08', '2010-02-18 13:10:08', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=203', 0, 'revision', '', 0),
(204, 2, '2010-02-18 13:57:42', '2010-02-18 11:57:42', '', 'Вмілості', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '172-revision-5', '', '', '2010-02-18 13:57:42', '2010-02-18 11:57:42', '', 172, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=204', 0, 'revision', '', 0),
(205, 2, '2010-02-18 14:44:07', '2010-02-18 12:44:07', '<em>Мета: заглибитись в історію заснування Пласту.</em>\r\n\r\nПісля осягнення докторату 1909 р. та складання іспиту 1911 р. О.Тисовський став заступником учителя в Українській академічній гімназії у Львові.\r\nЦе був час, коли серед молоді різних національностей, також серед української молоді, були пошуки за чимось новим, за створенням організації, що відповідала б потребам молоді, вдовольняла б її патріотичні почування.\r\nВсе це утверджувало Тисовського в переконанні, що і для української молоді потрібно якоїсь організації для її національно-патріотичного виховання.\r\nПередумуючи й укладаючи принципи й організаційні рамки для молодіжної організації, української за своїм характером і змістом, Дрот приглядався одночасно до організованого життя інших національностей у Львові. В організаційному житті польської молоді постала саме «гарцерська» організація, побудована на організаційно-ідеологічних принципах скавтінгу (“Скавтінг фор бойс”). Тисовський поцікавився англійським скавтінгом та познайомився з його принципами з книжечки польського автора Малковського “Скавтінг”. Багато дечого в ній йому сподобалось і він вирішив дещо із того включити у виховний план, який укладав для молоді нашої гімназії, і який, до часу, поки він познайомився із принципами скавтінгу, був майже закінчений.\r\nТисовський запитав своїх учнів, чи знають вони щось про англійський скавтінг. Відповіли, що не знають нічого, але хотіли б якось організуватися.\r\nВін обіцяв їм підготувати план праці поза шкільним навчанням і такий план Дрот приніс їм на наступну лекцію. План нав’язував до традицій Запорізької Січі та життя козаків, але й включив до нього багато правил із скавтінгу, оскільки вважав доцільними й корисними для організації.\r\nМайже цілий клас згодився на такий план праці і відповідно до нього всі ті, що зголосилися, почали працю згідно з тим планом. Всіх поділили на гуртки. Вони відбували свої сходини у приміщенні природничого кабінету гімназії.\r\nПрограму сходин укладав для них Тисовський, але вимагав також, щоб вони теж думали, що на сходинах треба робити, чим програму збагатити.\r\nВедучи таку працю з своїми учнями, Дрот не був свідомий того, що на таку працю треба б було мати дозвіл дирекції гімназії. Програми сходин наших гуртків він вивішував у коридорі школи. Інші учні, не члени гуртків, читали ці оголошення, росло зацікавлення працею, а зі сторони дирекції не було ніяких заперечень, виглядало так, що вона приймала це мовчки до відома.\r\nЗате у конференційній залі інші учителі - Іван Боберський, Мирон Федусевич, Юліан Лещій, часом говорили зі Олександром Тисовським і між собою на тему його праці з учнями поза обов’язковими годинами навчання. Одного разу при нагоді таких розмов, Лещій висловив погляд, що треба б хлопців також “муштри” вчити. Загально ж всі вчителі апробували таку працю і висловлювали побажання, щоб “Тисовський тим далі займався”.\r\nПри одній нагоді розмова зайшла про те, як цю організацію назвати, щоб їй присвоїти українську назву, що була б наближена значенням до англійського слова “скавтінг”. А було це якраз після якоїсь статті у пресі про життя кубанських козаків-пластунів, які діяли в оборонній боротьбі проти кавказьких племен. Іван Боберський, посилаючись на характер діяльності і потрібні вмілості цих козаків-пластунів, сказав, що і членів учнівської організації треба б назвати пластунами, бо вони стараються виробити в собі вмілості, якими відзначалися козаки-пластуни. Назва запропонована І.Боберським сподобалася і була прийнята, але виринуло питання як назвати саму організацію пластунів. На це Боберський, який був, сказати б, спеціалістом у творенні термінів руханково-спортивного життя, сказав: коли члени організації є пластуни, то їх організація повинна називатись просто “ПЛАСТ”. Таким способом Пласт завдячує своїй назві І.Боберському.\r\nВедучи працю з учнями, як пластунами у гуртках, він вимагав від них, щоб добре вчились і щоб своєю поведінкою не давали причини іншим вчителям нарікати, начебто праця у наших гуртках не дозволяє їм як слід присвячуватись науці в школі. Це могло б спричинити шкоду нашій пластовій праці.\r\nВплив Тисовського у тому напрямі добре діяв, учні були пильними в шкільних заняттях, учителі були ними задоволені.\r\nУ другій половині 1911 року Дрот отримує стипендію і виїжджає на курси океанографії до Бергена в Норвегії. Там був шість місяців і в тому часі Пласт не був дієвим.\r\nКоли на початку 1912 р. Тисовський повернувся із Норвегії, то пластуни самі прийшли і запитали, що буде далі. Тисовський відповів, що ми повинні нашу працю продовжувати.\r\nПоміж учителям гімназії Тисовський старався виробити Пластові добре ім’я, в’яжучи навчальну роботу школи з виховною роботою Пласту. Деякі із учителів повністю розуміли й оцінювали наміри та йшли на зустріч, інші ж були незадоволені, нарікали на пластунів і навіть робили їм труднощі. Наслідком цього деякі з учнів змушені були покинути працю в Пласті.\r\nЗ Тисовського класу та інших близько сорока учнів склали успішно пластовий іспит. Треба було тепер провести їх заприсяження.\r\nДату присяги устійнено на 12 квітня 1912 року у шкільній залі. Дрот доповів у школі, що по шкільній науці відбудуться пластові сходини із поданою програмою, яка включала присягу пластунів. Текст присяги уклав Дрот.\r\nДо участі у пластових сходинах він запросив директора Кокорудза та секретаря гімназії Лещія, а також учителів-симпатиків нашого Пласту - Федусевича і Янева.\r\nПрисягу склали пластуни організованим гуртом, а після того вони віддали приписані посвідки їхньої домашньої опіки із згодою на їх участь у пластовій організації і праці в ній.\r\nЦеремонія цієї першої в історії Пласту присяги була властиво формальним заснуванням Пласту, бо ті, що склали присягу, були відтепер дійсними пластунами–учасниками.', 'День Першої Пластової Присяги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '189-revision-5', '', '', '2010-02-18 14:44:07', '2010-02-18 12:44:07', '', 189, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=205', 0, 'revision', '', 0),
(206, 2, '2010-02-18 13:56:58', '2010-02-18 11:56:58', '', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision-2', '', '', '2010-02-18 13:56:58', '2010-02-18 11:56:58', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=206', 0, 'revision', '', 0),
(207, 2, '2010-02-18 15:37:53', '2010-02-18 13:37:53', '<ol>\r\n	<li><a href="https://docs.google.com/fileview?id=0B5vABWys9zCMN2JjMTc5MWUtMDhmYS00MjM2LWE4NmYtZmM4MWFkZWZkM2Jl&amp;hl=uk" target="_blank">Піонірка</a></li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision-3', '', '', '2010-02-18 15:37:53', '2010-02-18 13:37:53', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=207', 0, 'revision', '', 0),
(208, 2, '2010-12-25 22:51:21', '2010-12-25 20:51:21', '<ol>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=245">Р.Філіпс “Гурткова система”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=287">Бі-Пі “Порадник виховникам”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=293">Ю. Пеленський "Пластовий гурток”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=296">Ю. Старосольський "Велика гра”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=351" target="_self">Т.Джулинська "Пластовий довідник"</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=613">"Посібник практичного пластування"</a></li>\r\n	<li>О. Сич "Нарис з історії Пласту"</li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-autosave', '', '', '2010-12-25 22:51:21', '2010-12-25 20:51:21', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=208', 0, 'revision', '', 0),
(519, 2, '2010-10-30 01:05:46', '2010-10-29 23:05:46', '<ol>\r\n	<li><a href="https://docs.google.com/fileview?id=0B5vABWys9zCMNTBkYTZjM2YtNDU0ZS00NGQ5LTk2ZWYtN2Q5NzJlODM2NDJj&amp;hl=uk" target="_blank">книга "Життя в Пласті"</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=245">книга Р.Філіпс “Гурткова система”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=287">книга Бі-Пі “Порадник виховникам”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=293">книга Ю. Пеленський "Пластовий гурток”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=296">книга Ю. Старосольський "Велика гра”</a></li>\r\n	<li><a href="http://plastovabanka.org.ua/?p=351" target="_self">книга Т.Джулинська "Пластовий довідник"</a></li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision-15', '', '', '2010-10-30 01:05:46', '2010-10-29 23:05:46', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=519', 0, 'revision', '', 0),
(212, 2, '2010-02-18 15:52:56', '2010-02-18 13:52:56', '<ol>\r\n	<li><a href="https://docs.google.com/fileview?id=0B5vABWys9zCMN2JjMTc5MWUtMDhmYS00MjM2LWE4NmYtZmM4MWFkZWZkM2Jl&amp;hl=uk" target="_blank">Посібник з піонірки</a></li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision-7', '', '', '2010-02-18 15:52:56', '2010-02-18 13:52:56', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=212', 0, 'revision', '', 0),
(209, 2, '2010-02-18 15:40:01', '2010-02-18 13:40:01', '<ol>\r\n	<li><a href="https://docs.google.com/fileview?id=0B5vABWys9zCMN2JjMTc5MWUtMDhmYS00MjM2LWE4NmYtZmM4MWFkZWZkM2Jl&amp;hl=uk" target="_blank">Посібник з піонірка</a></li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision-4', '', '', '2010-02-18 15:40:01', '2010-02-18 13:40:01', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=209', 0, 'revision', '', 0),
(210, 2, '2010-02-18 15:41:33', '2010-02-18 13:41:33', '<ol>\r\n	<li><a href="https://docs.google.com/fileview?id=0B5vABWys9zCMN2JjMTc5MWUtMDhmYS00MjM2LWE4NmYtZmM4MWFkZWZkM2Jl&amp;hl=uk" target="_blank">Посібник з піонірка</a></li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision-5', '', '', '2010-02-18 15:41:33', '2010-02-18 13:41:33', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=210', 0, 'revision', '', 0),
(211, 2, '2010-02-18 15:41:59', '2010-02-18 13:41:59', '<ol>\r\n	<li><a href="https://docs.google.com/fileview?id=0B5vABWys9zCMN2JjMTc5MWUtMDhmYS00MjM2LWE4NmYtZmM4MWFkZWZkM2Jl&amp;hl=uk" target="_blank">Посібник з піонірки</a></li>\r\n</ol>', 'Книги', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '185-revision-6', '', '', '2010-02-18 15:41:59', '2010-02-18 13:41:59', '', 185, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=211', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(213, 2, '2010-02-18 15:16:14', '2010-02-18 13:16:14', '<em>Мета: заглибитись в історію заснування Пласту.</em>\r\n\r\nПісля осягнення докторату 1909 р. та складання іспиту 1911 р. О.Тисовський став заступником учителя в Українській академічній гімназії у Львові.\r\nЦе був час, коли серед молоді різних національностей, також серед української молоді, були пошуки за чимось новим, за створенням організації, що відповідала б потребам молоді, вдовольняла б її патріотичні почування.\r\nВсе це утверджувало Тисовського в переконанні, що і для української молоді потрібно якоїсь організації для її національно-патріотичного виховання.\r\nПередумуючи й укладаючи принципи й організаційні рамки для молодіжної організації, української за своїм характером і змістом, Дрот приглядався одночасно до організованого життя інших національностей у Львові. В організаційному житті польської молоді постала саме «гарцерська» організація, побудована на організаційно-ідеологічних принципах скавтінгу (“Скавтінг фор бойс”). Тисовський поцікавився англійським скавтінгом та познайомився з його принципами з книжечки польського автора Малковського “Скавтінг”. Багато дечого в ній йому сподобалось і він вирішив дещо із того включити у виховний план, який укладав для молоді нашої гімназії, і який, до часу, поки він познайомився із принципами скавтінгу, був майже закінчений.\r\nТисовський запитав своїх учнів, чи знають вони щось про англійський скавтінг. Відповіли, що не знають нічого, але хотіли б якось організуватися.\r\nВін обіцяв їм підготувати план праці поза шкільним навчанням і такий план Дрот приніс їм на наступну лекцію. План нав’язував до традицій Запорізької Січі та життя козаків, але й включив до нього багато правил із скавтінгу, оскільки вважав доцільними й корисними для організації.\r\nМайже цілий клас згодився на такий план праці і відповідно до нього всі ті, що зголосилися, почали працю згідно з тим планом. Всіх поділили на гуртки. Вони відбували свої сходини у приміщенні природничого кабінету гімназії.\r\nПрограму сходин укладав для них Тисовський, але вимагав також, щоб вони теж думали, що на сходинах треба робити, чим програму збагатити.\r\nВедучи таку працю з своїми учнями, Дрот не був свідомий того, що на таку працю треба б було мати дозвіл дирекції гімназії. Програми сходин наших гуртків він вивішував у коридорі школи. Інші учні, не члени гуртків, читали ці оголошення, росло зацікавлення працею, а зі сторони дирекції не було ніяких заперечень, виглядало так, що вона приймала це мовчки до відома.\r\nЗате у конференційній залі інші учителі - Іван Боберський, Мирон Федусевич, Юліан Лещій, часом говорили зі Олександром Тисовським і між собою на тему його праці з учнями поза обов’язковими годинами навчання. Одного разу при нагоді таких розмов, Лещій висловив погляд, що треба б хлопців також “муштри” вчити. Загально ж всі вчителі апробували таку працю і висловлювали побажання, щоб “Тисовський тим далі займався”.\r\nПри одній нагоді розмова зайшла про те, як цю організацію назвати, щоб їй присвоїти українську назву, що була б наближена значенням до англійського слова “скавтінг”. А було це якраз після якоїсь статті у пресі про життя кубанських козаків-пластунів, які діяли в оборонній боротьбі проти кавказьких племен. Іван Боберський, посилаючись на характер діяльності і потрібні вмілості цих козаків-пластунів, сказав, що і членів учнівської організації треба б назвати пластунами, бо вони стараються виробити в собі вмілості, якими відзначалися козаки-пластуни. Назва запропонована І.Боберським сподобалася і була прийнята, але виринуло питання як назвати саму організацію пластунів. На це Боберський, який був, сказати б, спеціалістом у творенні термінів руханково-спортивного життя, сказав: коли члени організації є пластуни, то їх організація повинна називатись просто “ПЛАСТ”. Таким способом Пласт завдячує своїй назві І.Боберському.\r\nВедучи працю з учнями, як пластунами у гуртках, він вимагав від них, щоб добре вчились і щоб своєю поведінкою не давали причини іншим вчителям нарікати, начебто праця у наших гуртках не дозволяє їм як слід присвячуватись науці в школі. Це могло б спричинити шкоду нашій пластовій праці.\r\nВплив Тисовського у тому напрямі добре діяв, учні були пильними в шкільних заняттях, учителі були ними задоволені.\r\nУ другій половині 1911 року Дрот отримує стипендію і виїжджає на курси океанографії до Бергена в Норвегії. Там був шість місяців і в тому часі Пласт не був дієвим.\r\nКоли на початку 1912 р. Тисовський повернувся із Норвегії, то пластуни самі прийшли і запитали, що буде далі. Тисовський відповів, що ми повинні нашу працю продовжувати.\r\nПоміж учителям гімназії Тисовський старався виробити Пластові добре ім’я, в’яжучи навчальну роботу школи з виховною роботою Пласту. Деякі із учителів повністю розуміли й оцінювали наміри та йшли на зустріч, інші ж були незадоволені, нарікали на пластунів і навіть робили їм труднощі. Наслідком цього деякі з учнів змушені були покинути працю в Пласті.\r\nЗ Тисовського класу та інших близько сорока учнів склали успішно пластовий іспит. Треба було тепер провести їх заприсяження.\r\nДату присяги устійнено на 12 квітня 1912 року у шкільній залі. Дрот доповів у школі, що по шкільній науці відбудуться пластові сходини із поданою програмою, яка включала присягу пластунів. Текст присяги уклав Дрот.\r\nДо участі у пластових сходинах він запросив директора Кокорудза та секретаря гімназії Лещія, а також учителів-симпатиків нашого Пласту - Федусевича і Янева.\r\nПрисягу склали пластуни організованим гуртом, а після того вони віддали приписані посвідки їхньої домашньої опіки із згодою на їх участь у пластовій організації і праці в ній.\r\nЦеремонія цієї першої в історії Пласту присяги була властиво формальним заснуванням Пласту, бо ті, що склали присягу, були відтепер дійсними пластунами–учасниками.', 'гутірка "День Першої Пластової Присяги"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '189-revision-6', '', '', '2010-02-18 15:16:14', '2010-02-18 13:16:14', '', 189, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=213', 0, 'revision', '', 0),
(214, 2, '2010-02-11 02:29:16', '2010-02-11 00:29:16', 'Як народжуються зорі. Проблема зореутворення - одна з центральних у сучасній астрофізиці. Зорі - найпоширеніші у Всесвіті об''єкти, з них складаються більші структурні утворення - галактики. І питання про те, чому в різних регіонах Всесвіту речовина переважно формується саме в зорі, за яких умов і яким чином це звершується, не може не хвилювати астрономів. Тим більше, що явища, які відбуваються в процесі утворення і вмирання зір, мабуть, тісно пов''язані з найглибшими проблемами будови і еволюції матерії, зокрема з явищами, що відбуваються у світі елементарних частинок.\r\n\r\nУ сучасній астрофізиці є дві основні концепції походження зір. Одна з них, яка дістала назву "класичної", виходить з того, що зорі утворюються в процесі конденсації газу в холодних газопилових комплексах, гігантських безформних клоччастих утвореннях розмірами в багато десятків і сотень світлових років, що складаються головним чином з молекул водню. Що ж до пилинок, то вони являють собою дрібні тверді утворення, що розсіяні в космічному просторі і мають досить складну структуру, їх центральну частину становить тугоплавке силікатне чи графітове ядро, на яке намерзли забруднені льоди. Як показують спостереження міжзоряного поглинання світла, розміри таких пилинок невеликі - від 0,1 до 1 мкм.\r\n\r\nФормування зір починається з того, що в газопиловій хмарі або в якійсь її частині розвивається так звана гравітаційна нестійкість. Іншими словами, у хмарі відбувається процес наростання збурень густини і швидкості руху речовини, невеликих відхилень цих фізичних величин від їхніх середніх значень для даної хмари. З теорії виходить, що однорідний розподіл речовини за наявності сил тяжіння не може бути стійким. Речовина повинна розпадатися на окремі згустки. За одним з основних законів фізики будь-яка фізична система завжди прагне до такого стану, при якому її потенціальна енергія є мінімальною. При утворенні згустків і їх стисненні гравітаційна енергія переходить у кінетичну енергію речовини, що стискується, яка в свою чергу може переходити в теплову енергію і випромінюватися. Таким чином, внаслідок процесу фрагментації та утворення згустків зменшується потенціальна енергія.\r\n\r\nКрім гравітаційної нестійкості, в процесі фрагментації газових хмар певну роль відіграє так звана термохімічна нестійкість, яка виникає внаслідок того, що швидкість утворення молекул усередині газопилового комплексу і швидкість охолодження газу за рахунок випромінювання цих молекул у радіодіапазоні відрізняються одна від одної.\r\n\r\nУ подальшому утворенні фрагменти в свою чергу діляться на ще дрібніші згустки і так доти, доки в результаті гравітаційного стиснення густина цих згустків зросте настільки, що в їх центральних частинах утворяться зореподібні ядра - протозорі, оточені масивними оболонками, які продовжують стискатися.\r\n\r\nЯк показують розрахунки, у тих випадках, коли маса згустка перевершує три маси Сонця, речовина оболонки вільно падає на ядро. Завдяки цьому, маса таких про- тозір швидко збільшується, зростає їх світність. У якийсь момент випромінювання протозорі стає настільки сильним, що в результаті нагрівання оболонки і дії світлового тиску оболонка розсіюється в просторі.\r\n\r\nВивільнені від оболонок ядра деякий час ще продовжують стискатися і випромінювати досить значну кількість енергії, яка виділяється за рахунок гравітаційного стиснення. Температура в надрах протозорі зростає і, нарешті, стає достатньою для виникнення термоядерної реакції. Протозоря стає зорею.\r\n\r\nТакою, якщо не вдаватися в деталі, найбільш популярною в сучасній астрофізиці є схема утворення зір з холодного газу в газопилових комплексах. Чи підтверджується вона астрономічними спостереженнями? Оскільки оболонки навколо протозір, що формуються, містять велику кількість пилу, наскрізь вони не проглядаються і це набагато утруднює спостереження початкової стадії формування зір.\r\n\r\nПроте з розвитком радіо- і інфрачервоної астрономії з''явилася деяка можливість "зазирнути" в таємничі "зоряні колиски", оскільки пил і газ прозорі для цих електромагнітних випромінювань. У ряді районів виявлено компактні зони радіо- і інфрачервоного випромінювання, які витлумачуються прихильниками класичної концепції як зони, де містяться надзвичайно молоді зорі, яких в оптичному діапазоні спостерігати ще не можна.\r\n\r\n<em>Конденсаційної концепції</em> додержують більшість сучасних астрономів. Проте ця обставина сама по собі ще не може бути остаточним доказом її справедливості. Тим більше, що таких спостережних даних, які підтверджували б її однозначно, поки що не існує. Ще Галілео Галілей зазначав, що в науці думка одного може виявитися правильнішою за думку тисячі. Тому зараз не можна скидати з рахунку й інші точки зору.\r\n\r\nУ всякому випадку в сучасній астрофізиці існує ще одна концепція зореутворення, яку протягом ряду років розробляє школа академіка В. А. Амбарцумяна. За назвою обсерваторії, директором якої він є, ця концепція дістала найменування <em>бюраканської</em>. Її прихильники вважають, що зорі утворюються внаслідок розпаду на частини більш щільних, а можливо і надщільних об''єктів. Ці об''єкти можуть бути залишками тієї "первісної" речовини, з якої утворився наш Всесвіт.\r\n\r\nНа відміну од класичної концепції бюраканську у фізичному й математичному плані розроблено не так детально. Однак академік Амбарцумян вважає, що-така розробка завчасна, оскільки тут ідеться про найпотаєм-ніші космічні процеси, щодо яких у нас ще дуже мало фактів. У спорі цих двох концепцій ідеться по суті не тільки про шлях формування зір, а й про спрямованість еволюційних процесів у Всесвіті взагалі: чи йдуть вони від розріджених станів до щільніших чи, навпаки,- від щільніших до розріджених?\r\n\r\nМетодичні міркування. Розрізняються і ті дослідницькі програми, яких додержують прихильники опонуючих концепцій. Тоді як "класики" вважають, що в основі розробки астрофізичної теорії має лежати метод побудови математичних і фізичних моделей, навіть за відсутності необхідної повноти спостережних даних, "бюраканці" вважають, що теорія повинна будуватися тільки на основі фактів, а до створення конкретних теоретичних моделей слід приступати лише тоді, коли дані спостережень дають змогу при побудові теорії обійтись практично без довільних додаткових припущень.\r\n\r\nСлід зазначити, що виникнення різних, інколи протилежних напрямів у науці при розв''язанні складних фундаментальних проблем і гострих дискусій між їхніми прихильниками - цілком нормальне явище. На жаль, гострота полеміки змушує опонуючі сторони повністю відкидати концепції, що протистоять їм. Проте тільки подальші дослідження можуть показати, яка точка зору ближча до істини. І дискусія про шляхи еволюційних процесів у Всесвіті не є винятком. До того ж не виключено, що в нескінченній різноманітності Всесвіту за одних умов формування нових космічних об''єктів може відбуватися конденсаційним шляхом, а за інших - бути наслідком розпаду.\r\n\r\nЯк було вже сказано, основна частина життя переважної більшості зір - це період, коли в їхніх надрах відбувається термоядерна реакція синтезу більш важких елементів з більш легких. На цьому етапі рівновага зорі підтримується рівновагою між тиском розпеченого газу в її надрах, який прагне розширити зорю, і силами тяжіння, що прагнуть її стиснути.\r\n\r\nПри цьому, якщо термоядерні реакції в надрах зорі чомусь прискорюються, надходження тепла з її глибин до поверхні перевищує тепловіддачу в світовий простір, то температура в надрах зорі підвищується, тиск газу зростає і зоря починає розширятися. Центральна зона охолоджується, і термоядерна реакція приходить до норми. Навпаки, якщо тепловіддача в навколишній простір виявляється вищою, ніж енерговиділення, то зоря починає охолоджуватись, тиск у її надрах падав і сили тяжіння починають стискати зорю. Завдяки цьому надра зорі розігріваються, термоядерна реакція прискорюється і теплова рівновага, а водночас і баланс сил усередині зорі приходять до норми. Отже, зорі - це саморегульовані системи, створені самою природою.\r\n\r\nНовий, по суті заключний, період в існуванні зорі настає тоді, коли її основне ядерне паливо - водень - повністю вичерпується. У процесі термоядерної реакції в центральній частині зорі утворюється гелієве ядро. Потім це ядро починає стискатися, а зовнішні шари - оболонка зорі - розширятися. Зоря переходить у стадію червоного гіганта. У її надрах в міру дальшого стискання одні термоядерні реакції заступають інші за участю дедалі важчих елементів. І відбувається це доти, доки не будуть вичерпані всі термоядерні джерела енергії.\r\n\r\nПодальша доля вмираючої зорі залежить від її маси. Зорі, маса яких близька до сонячної або трохи перевищує її, перетворюються у так звані білі карлики, тобто в зорі з радіусами в сотні разів меншими від радіуса Сонця. Густина речовини таких зір набагато перевищує густину сонячної речовини. У кожному кубічному сантиметрі простору білих карликів вміщуються десятки й сотні тонн речовини.\r\n\r\n<em>Білий карлик</em> - стале утворення. Його рівновага підтримується, проте, внутрішнім тиском не звичайного, а електронного газу, який утворений великою кількістю вільних електронів. Густина цього газу цілком достатня для того, щоб припинити гравітаційне стискання зорі. В такому ґаві істотно проявляються квантові ефекти, і фізики навивають його "виродженим". З цієї причини і білих карликів нерідко навивають "виродженими зорями".\r\n\r\nТемпература поверхні найбільш гарячих вироджених карликів може досягати 50-100 тис. кельвінів. Під тонкою атмосферою такої зорі розташована щільна маса, що мав до самого центра однакову температуру. Втрати енергії на випромінювання у білих карликів порівняно невеликі, тому такі зорі охолоджуються надзвичайно повільно.\r\n\r\nТиповим прикладом виродженого карлика е супутник найяскравішої зорі земного неба - Сіріуса - Сіріус В. До речі, Сіріус В став першим представником класу вироджених зір, виявленим астрономами...\r\n\r\nОтже, зорі з масою, що не перевершує 1,4 маси Сонця, після вигоряння водню перетворюються на білих карликів. Якщо ж маса зорі, яка завершує свій життєвий шлях, більша за 1,4 маси Сонця, то стиснення на стадії виродженого карлика не зупиняється, під дією сил тяжіння воно триває далі. Виникає так званий гравітаційний колапс - невтримне падіння речовини зорі до її центра.\r\n\r\nНа цьому етапі може статися потужний вибух зорі - вже відомий нам спалах наднової. При цьому залишок зорі, що вибухнула, може утворити об''єкт, у надрах якого під дією колосального тиску електрони виявляться "вдрукованими" у протони. Протони перетворяться у нейтрони. <em>Нейтронна зоря</em> - компактне, надзвичайно щільне тіло діаметром усього близько 15-20 км. Середня густина речовини таких зір досягає дивовижної величини - 10 м грамів у кубічному сантиметрі. Це густина ядерної речовини. Нейтронна зоря - це ніби збільшене в багато разів атомне ядро.\r\n\r\nЦікаво, що існування нейтронних зір було теоретично передбачене ще в довоєнні роки видатним радянським ученим академіком Л. Д. Ландау. Але виявити їх удалося тільки в 1967 р. за незвичним імпульсним випромінюванням.\r\n\r\nЗ''ясувалося, що генераторами цього випромінювання є нейтронні зорі, які швидко обертаються. Якщо нейтронна зоря випромінює в радіодіапазоні, то породжений нею радіопромінь описуватиме періодичні кола в просторі, наче промінь маяка, що обертається. І кожне проходження такого променя через антену радіотелескопа буде зареєстровано як окремий імпульс...\r\n\r\nПовернемося, проте, до еволюції вмираючої зорі. У тих випадках, коли маса нейтронного задишка перевищує 3-4 маси Сонця, теорія стверджує, що гравітаційне стиснення повинне тривати далі. І в результаті колапсу утворюється <em>чорна діра</em>.\r\n\r\nМетодичні міркування. Тепер відомо кілька космічних об''єктів, які здогадне ототожнюються з чорними дірами подібного типу. Однак повної впевненості в цьому поки що немає, оскільки фізичні явища, пов''язані з "підозрюваними" об''єктами, можуть мати й інші пояснення. На думку деяких учених, утворення чорних дір внаслідок вмирання масивних зір, якщо й відбувається, то в усякому разі досить рідко.\r\n\r\n"Зоря,- пише академік В. Л. Гінзбург,- може закінчити свій життєвий шлях одним з чотирьох способів: вибухнути до останку, перетворитися у білий карлик або у нейтронну зорю і, нарешті, стати чорною дірою. Можливо, і деякі відомі з літератури розрахунки підкріплюють це припущення, що кінцевий стан у формі чорної діри досягається лише за рідким збігом умов і параметрів".\r\n\r\nСпалах наднової. Серед явищ, що відбуваються у зоряних світах, одним з найграндіозніших є так звані спалахи наднових зір.\r\n\r\nЗгідно з сучасними теоретичними уявленнями подібні спалахи виникають на завершальному етапі існування досить масивної зорі при переході від стадії білого карлика до стадії нейтронної зорі чи чорної діри.\r\n\r\nУ 1758 році французький астроном Шарль Мессье, що займався пошуками комет, виявив у сузір''ї Тельця туманну світну пляму, яку він прийняв за невідому комету. Однак пізніше з''ясувалося, що на відміну од комет, які переміщуються серед зір, ця туманність продовжує залишатися на одному і тому самому місці. З появою більш потужних телескопів вдалося роздивитись її детальніше. Виявилося, що туманність має досить чудернацьку форму, яка чимось нагадує гігантського фантастичного краба з численними клешнями. У зв''язку з цим туманність дістала назву Крабовидної.\r\n\r\nПізніше з''ясувалося, що гази, які входять до складу Крабовидної туманності, розлітаються по радіальних напрямах від певного центра із швидкістю приблизно 100 км/с. Це означало, що близько 900 років тому вся речовина Крабовидної туманності була сконцентрована в одному місці. Що ж сталося в цьому районі неба на початку другого тисячоліття нашої ери? Відповідь на це запитання було знайдено в китайських хроніках тих часів. Як з''ясувалося, у 1054 році в сузір''ї Тельця спалахнула надзвичайно яскрава зоря. Вона світила так сильно, що протягом трьох тижнів її було добре видно на денному небі при світлі Сонця. Потім зоря згасла, а на місці спалаху утворилася газова туманність, що й дістала згодом назву Крабовидної.\r\n\r\nЗ цього видно, що йдеться саме про спалах наднової зорі. Правда, ця назва не зовсім точно відображав суть справи, оскільки "спалахують" зорі, які існували і до цього, але мали настільки низьку світність, що їх не можна було спостерігати тими засобами, які у минулі часи були в розпорядженні астрономів. У результаті ж спалаху вони ставали добре помітними навіть неозброєним оком. Мимоволі створювалося враження, що з''явилася нова зоря.\r\n\r\nСпалахи наднових розвиваються порівняно швидко - у середньому протягом 10 днів, після чого блиск починав поступово зменшуватись. Виділяється величезна кількість енергії: від 1049 до 1051 ерг. Таку кількість енергії Сонце випромінює за мільярди років. А в максимумі блиску "наднова" зірка світить як кілька мільярдів Сонць! Як показують спостереження й розрахунки, під час такого спалаху значна частина маси зорі розлітається у різних напрямах із швидкістю до 20 000 км/с. Центральна ж частина "наднової" стискується і перетворюється на дуже маленьку нейтронну зорю, що має колосальну густину.\r\n\r\nЩо ж до фізичного механізму, який спричинює спалахи "наднових" зір, то він поки що залишається неясним. Подібні спалахи - досить рідкісне явище, тому їх важко вивчати. Наприклад, у нашій Галактиці нараховується всього лише 300 залишків "наднових" зір.\r\n\r\nЯк показали розрахунки, зроблені астрономами, в середньому в кожній галактиці один спалах "наднової" відбувається приблизно один раз у 360 років. Але фактично такі спалахи можуть відбуватися і частіше. Так. встановлено, що за останню тисячу років у нашій Галактиці сталося приблизно 5 подібних спалахів.\r\n\r\nІ все ж явище це - досить рідкісне. Ось чому таку пильну увагу астрономів привернув спалах наднової, виявленої канадським астрономом Я. Шелтаном 24 лютого 1987 р. Спалах цей стався в одній з найближчих до нас галактик - Великій Магеллановій Хмарі, розташованій від нас на відстані близько 180 тис. світлових років (відстань за космічними масштабами порівняно невелика). Незадовго до відкриття наднової в оптичному діапазоні нейтринові детектори, розташовані у різних пунктах земної кулі зареєстрували помітне посилення потоку нейтрино, що надходять на нашу планету з космічного простору.\r\n\r\nУ наступні дні, тижні й місяці астрофізики мали унікальну можливість послідовно спостерігати розвиток цього рідкісного космічного явища. Спостереження проводились не тільки наземними обсерваторіями, а й за допомогою апаратури, встановленої на астрофізичному модулі "Квант", пристикованому до радянської орбітальної станції "Мир".\r\nЗдобуті дані становлять величезну наукову цінність. Вони дають можливість порівняти теоретичні уявлення про фізичний "механізм" спалахів наднових зір з фактичним розвитком цього явища. У перспективі обробка результатів проведених спостережень і їх аналіз дозволять уточнити існуючу теоретичну модель подібних спалахів.\r\n<p style="text-align: left;"><em>Автор: Славко Джала</em></p>\r\n\r\n<p style="text-align: left;"><em>Джерело: <a href="http://plast.org.ua" target="_blank">Пластовий портал</a>\r\n</em>', 'гутірка "Зорі, їх утворення, розвиток і види"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '169-revision-2', '', '', '2010-02-11 02:29:16', '2010-02-11 00:29:16', '', 169, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=214', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(215, 1, '2010-02-18 15:13:24', '2010-02-18 13:13:24', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" /><em>Вимоги до вмілості:\r\n</em>\r\n\r\n<em>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.\r\n3. Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.\r\n4. Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.\r\n5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки на каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.\r\n6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</em>\r\n\r\n<em>\r\n</em>\r\n\r\n<strong>1. Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.\r\n</strong>\r\nХАРЧУВАННЯ ПІД ЧАС МАНДРІВКИ\r\nСКЛАДАННЯ РАЦІОНУ\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)\r\n60 г жирів (масло, сало, сир)\r\n500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\nЗАГОТІВЛЯ ТА ЗБЕРІГАННЯ ПРОДУКТІВ\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\nОРГАНІЗАЦІЯ ХАРЧУВАННЯ ТА ПРИГОТУВАННЯ ЇЖІ\r\nХліб. Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\nКонсерви. У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\nКрупи і макарони. Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\nЦукор і кондвироби. Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n3-разове харчування\r\nСніданок. Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\nОбід. Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\nВечеря. Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n2-разове харчування\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\nсніданок — 35%;\r\nвечеря — 30%:\r\nвеликий привал — 25%\r\nмалі привали —10%.\r\nРОЗРАХУНОК КІЛЬКОСТІ ПРОДУКТІВ\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. Для допомоги у вирішенні цих проблем наведемо наступні дані:\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\nМанка 180 г\r\nСухе молоко 120 г\r\n«Геркулес» 90 г\r\nПерловка 30 г\r\nПшоно 20 г\r\nРис 40 г\r\nГречка 210 г\r\nМука пшенична 160 г\r\nЦукор 230 г\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\nмасла 15 г\r\nсухого молока 8 г\r\nцукру 12 г\r\nсолі 15 г\r\nзгущеного молока 15 г\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння (хв)\r\nгеркулес    3-5   10-12\r\nгречка       5-10  35-40\r\nперловка   4-8    90-120\r\nрис            4-8    18-40\r\nманка     8-10  10-12\r\nвівсянка 6-10       60\r\nпшоно    4-7    30-40\r\nлапша     3-4    10-18\r\nП.С.: в цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\nЗавдання на точці: запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n\r\n<strong>2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують. </strong>\r\n\r\n- таборова кухня. Будується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n- мандрівна кухня. Кухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\n- прихована кухня. Назва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха. \r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nПС: звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n\r\n<strong>3. Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.\r\n</strong>\r\n\r\nПравила «виживання» на кухні.\r\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\r\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\r\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\r\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\r\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\r\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\r\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\r\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\r\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста. \r\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\r\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції. \r\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\r\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\r\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це. \r\n\r\n<strong>4. Успішно виконувати протягом одного дня обов’язки кухаря на таборі або прогульці, під час якого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</strong>\r\n\r\nПриготування їжі \r\nХолодна обробка. Передбачає перебирання (крупа), промивання і обчищення (овочі) харчів. Овочі не слід довго залишати у воді. Головку капусти слід занурити на 3-5 хвилин у підсолену воду, щоб у їжу не потрапила гусінь. Обчищаючи картоплю та коренеплоди, треба зрізувати якомога тонший верхній шар, бо у картоплі під шкірою міститься більше вітамінів, ніж у серцевині. Проте з порослої й позеленілої картоплі треба зрізати товстіший шар, а вічка добре вирізати.\r\nТеплова обробка. Знезаражує страву, бо висока температура вбиває більшу частину мікроорганізмів. Проте втрачається значна частина вітамінів і ароматичних речовин. Існує багато способів теплової обробки. Основні — варіння і смаження. Щоб їжа відповідала смаковим потребам, готуючи її, треба куштувати під час всіх найбільш відповідальних операцій приготування — помішування, заправлення і визначення готовності. Готуючи їжу, треба пам''ятати правило: краще недосолити, ніж пересолити.\r\nЛікнеп для початківців\r\nЧай. Воду доводять до кипіння і знімають в момент появи бульбашок. Потім засипають чай, накривають кришкою і настоюють 10 хвилин.\r\nКакао, її казан кладемо какао і цукор (2 чайні ложки какао-порошку на 1 людину), мішаємо і заливаємо гарячою водою, щоб утворилася густа маса. Потім ставимо на вогонь. Повільно доливаємо решту води і доводимо до кипіння.\r\nКомпот. Свіжі або сушені фрукти миємо і кидаємо в киплячу воду. Для кращого смаку компот з сухофруктів рекомендується варити за 10 годин до споживання.\r\nКартопля. В першу чергу ретельно миємо картоплю. Очищати від шкірки можна лиш чисту картоплю. Після нарізання, картоплю потрібно якомога швидше варити. Чим більшими кусками нарізана картопля, тим більше в ній зберігається поживних речовин. Картоплю варимо в посудині, накритій кришкою. Солимо перед зняттям з вогню. Щоб приготувати пюре, картоплю злегка розварюємо і воду зливаємо не повністю, щоб розтовчена картопля не була сухою. Справжньою розкішшю буде додавання теплого молока...\r\nРис. Промиваємо та заливаємо рис гарячою водою. Варимо при слабкому кипінні, поки зерна не набухнуть і не стануть м''якими. Вода з рису повинна википіти. Коли рис починає кипіти, його потрібно постійно помішувати. Відварюючи рис, не додавайте цукру — від цього крупа затвердне.\r\nМанну крупу замочують у холодній воді (тоді каша буде повністю розвареною і не матиме грудок), а потім заливають окропом. Постійно помішуючи, варять на слабкому вогні 10 хвилин до загустіння.\r\nГеркулес. Крупу всипають в гарячу воду і варять на слабкому вогні 30 хвилин, періодично помішуючи.\r\nМакарони кидають в киплячу підсолену воду. Щоб макарони не злиплись, перед готовністю можна додати трохи олії. Потім макарони промивають на друшляк) гарячою водою.\r\nПеребрану гречку засипають в холодну воду. Ставлять на вогонь, доводять до кипіння і варять на малому вогні 20-25 хвилин. Гречку не помішують. Якщо раз помішати, тоді потрібно помішувати постійно.\r\nСуп. Після закипання води кладемо картоплю, потім крупу або макарони. Коли основа напівготова, закидаємо овочі: капусту, моркву, цибулю. За 5 хвилин до готовності доводимо страву до смаку — кидаємо сіль, перець. Можна робити заправку. Окремо на сковорідці (кришці від казанка) підсмажуємо тушівку, моркву, цибулю і закидаємо за 15 хвилин до готовності супу.\r\nНА ТАБОРІ ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВЖИВАТИ:\r\nпродукти із закінченим терміном зберігання;\r\nгриби;\r\nнекип''ячене молоко;\r\nсметану, сир;\r\nковбаси.\r\nПС.: нехай юнацтво активно долучається до гутірки. Як готувати чай принаймні мають знати всі.\r\n\r\n<strong>5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки для каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.</strong>\r\n\r\nПС: цю точку просто зачитайте їм і дайте подумати. Нехай потім скажуть всі по черзі хто що придумав і хто шось вже зробив чи як долучився.\r\nЗавдання на точку: завдання об’єднане для точок 3, 4 і 5. Нехай юнацтво виготовить для вас запрошення на обід, вечерю чи сніданок. Таким чином ви зможете скуштувати і оцінити на смак, побачити їхні таборові споруди, ями на відпадки та інше.\r\n\r\n<strong>6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</strong> \r\n\r\nЩоб забезпечити дрова від дощу достатньо зробити для них невеликий схрон таким чином. Вбити в землю чотири товстих патики так щоб вони утворювали прямокутник. Величину прямокутника визначаємо відносно церати, якою будемо накривати та кількості дров, яку потрібно забезпечити. Між забитими патиками складаємо дрова і накриваємо цератою. Щоб вона трималася потрібно прив’язати її до патиків. Це треба зробити так: патик, накритий цератою перев’язати поверх церати десь на двадцять сантиметрів донизу патика. Знизу церату підтиснути під дрова. \r\nЗавдання на точку:  можна влаштувати міні-змагання. Дати 5 хвилин, за які юнацтво має збирати дрова. Хто більше назбирає, той і виграв. Крім того, мають дрова на вечерю.\r\n', 'вмілість "Куховарення"', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-7', '', '', '2010-02-18 15:13:24', '2010-02-18 13:13:24', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=215', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(216, 1, '2010-04-06 17:37:20', '2010-04-06 15:37:20', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<h2>Вимоги до вмілості:</h2>\r\n<ol>\r\n	<li>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</li>\r\n	<li>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</li>\r\n	<li>Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.</li>\r\n	<li>Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</li>\r\n	<li>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</li>\r\n	<li> Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:</li>\r\n</ol>\r\n<ul>\r\n	<li>гачки на каструлі;</li>\r\n	<li>щипці до вогню;</li>\r\n	<li>забезпечення проти поширення вогню;</li>\r\n	<li>пеньок або колоду для рубання.</li>\r\n</ul>\r\n<h2>Підказки</h2>\r\n<h3>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню</h3>\r\nХарчування під час мандрівки\r\nСкладання раціону\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)\r\n60 г жирів (масло, сало, сир)\r\n500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\nЗАГОТІВЛЯ ТА ЗБЕРІГАННЯ ПРОДУКТІВ\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\nОРГАНІЗАЦІЯ ХАРЧУВАННЯ ТА ПРИГОТУВАННЯ ЇЖІ\r\nХліб. Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\nКонсерви. У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\nКрупи і макарони. Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\nЦукор і кондвироби. Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n3-разове харчування\r\nСніданок. Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\nОбід. Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\nВечеря. Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n2-разове харчування\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\nсніданок — 35%;\r\nвечеря — 30%:\r\nвеликий привал — 25%\r\nмалі привали —10%.\r\nРОЗРАХУНОК КІЛЬКОСТІ ПРОДУКТІВ\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. Для допомоги у вирішенні цих проблем наведемо наступні дані:\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\nМанка 180 г\r\nСухе молоко 120 г\r\n«Геркулес» 90 г\r\nПерловка 30 г\r\nПшоно 20 г\r\nРис 40 г\r\nГречка 210 г\r\nМука пшенична 160 г\r\nЦукор 230 г\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\nмасла 15 г\r\nсухого молока 8 г\r\nцукру 12 г\r\nсолі 15 г\r\nзгущеного молока 15 г\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння (хв)\r\nгеркулес    3-5   10-12\r\nгречка       5-10  35-40\r\nперловка   4-8    90-120\r\nрис            4-8    18-40\r\nманка     8-10  10-12\r\nвівсянка 6-10       60\r\nпшоно    4-7    30-40\r\nлапша     3-4    10-18\r\nП.С.: в цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\nЗавдання на точці: запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n\r\n<strong>2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують. </strong>\r\n\r\n- таборова кухня. Будується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n- мандрівна кухня. Кухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\n- прихована кухня. Назва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха.\r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nПС: звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n\r\n<strong>3. Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.\r\n</strong>\r\n\r\nПравила «виживання» на кухні.\r\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\r\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\r\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\r\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\r\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\r\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\r\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\r\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\r\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста.\r\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\r\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції.\r\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\r\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\r\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це.\r\n\r\n<strong>4. Успішно виконувати протягом одного дня обов’язки кухаря на таборі або прогульці, під час якого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</strong>\r\n\r\nПриготування їжі\r\nХолодна обробка. Передбачає перебирання (крупа), промивання і обчищення (овочі) харчів. Овочі не слід довго залишати у воді. Головку капусти слід занурити на 3-5 хвилин у підсолену воду, щоб у їжу не потрапила гусінь. Обчищаючи картоплю та коренеплоди, треба зрізувати якомога тонший верхній шар, бо у картоплі під шкірою міститься більше вітамінів, ніж у серцевині. Проте з порослої й позеленілої картоплі треба зрізати товстіший шар, а вічка добре вирізати.\r\nТеплова обробка. Знезаражує страву, бо висока температура вбиває більшу частину мікроорганізмів. Проте втрачається значна частина вітамінів і ароматичних речовин. Існує багато способів теплової обробки. Основні — варіння і смаження. Щоб їжа відповідала смаковим потребам, готуючи її, треба куштувати під час всіх найбільш відповідальних операцій приготування — помішування, заправлення і визначення готовності. Готуючи їжу, треба пам''ятати правило: краще недосолити, ніж пересолити.\r\nЛікнеп для початківців\r\nЧай. Воду доводять до кипіння і знімають в момент появи бульбашок. Потім засипають чай, накривають кришкою і настоюють 10 хвилин.\r\nКакао, її казан кладемо какао і цукор (2 чайні ложки какао-порошку на 1 людину), мішаємо і заливаємо гарячою водою, щоб утворилася густа маса. Потім ставимо на вогонь. Повільно доливаємо решту води і доводимо до кипіння.\r\nКомпот. Свіжі або сушені фрукти миємо і кидаємо в киплячу воду. Для кращого смаку компот з сухофруктів рекомендується варити за 10 годин до споживання.\r\nКартопля. В першу чергу ретельно миємо картоплю. Очищати від шкірки можна лиш чисту картоплю. Після нарізання, картоплю потрібно якомога швидше варити. Чим більшими кусками нарізана картопля, тим більше в ній зберігається поживних речовин. Картоплю варимо в посудині, накритій кришкою. Солимо перед зняттям з вогню. Щоб приготувати пюре, картоплю злегка розварюємо і воду зливаємо не повністю, щоб розтовчена картопля не була сухою. Справжньою розкішшю буде додавання теплого молока...\r\nРис. Промиваємо та заливаємо рис гарячою водою. Варимо при слабкому кипінні, поки зерна не набухнуть і не стануть м''якими. Вода з рису повинна википіти. Коли рис починає кипіти, його потрібно постійно помішувати. Відварюючи рис, не додавайте цукру — від цього крупа затвердне.\r\nМанну крупу замочують у холодній воді (тоді каша буде повністю розвареною і не матиме грудок), а потім заливають окропом. Постійно помішуючи, варять на слабкому вогні 10 хвилин до загустіння.\r\nГеркулес. Крупу всипають в гарячу воду і варять на слабкому вогні 30 хвилин, періодично помішуючи.\r\nМакарони кидають в киплячу підсолену воду. Щоб макарони не злиплись, перед готовністю можна додати трохи олії. Потім макарони промивають на друшляк) гарячою водою.\r\nПеребрану гречку засипають в холодну воду. Ставлять на вогонь, доводять до кипіння і варять на малому вогні 20-25 хвилин. Гречку не помішують. Якщо раз помішати, тоді потрібно помішувати постійно.\r\nСуп. Після закипання води кладемо картоплю, потім крупу або макарони. Коли основа напівготова, закидаємо овочі: капусту, моркву, цибулю. За 5 хвилин до готовності доводимо страву до смаку — кидаємо сіль, перець. Можна робити заправку. Окремо на сковорідці (кришці від казанка) підсмажуємо тушівку, моркву, цибулю і закидаємо за 15 хвилин до готовності супу.\r\nНА ТАБОРІ ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВЖИВАТИ:\r\nпродукти із закінченим терміном зберігання;\r\nгриби;\r\nнекип''ячене молоко;\r\nсметану, сир;\r\nковбаси.\r\nПС.: нехай юнацтво активно долучається до гутірки. Як готувати чай принаймні мають знати всі.\r\n\r\n<strong>5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки для каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.</strong>\r\n\r\nПС: цю точку просто зачитайте їм і дайте подумати. Нехай потім скажуть всі по черзі хто що придумав і хто шось вже зробив чи як долучився.\r\nЗавдання на точку: завдання об’єднане для точок 3, 4 і 5. Нехай юнацтво виготовить для вас запрошення на обід, вечерю чи сніданок. Таким чином ви зможете скуштувати і оцінити на смак, побачити їхні таборові споруди, ями на відпадки та інше.\r\n\r\n<strong>6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</strong>\r\n\r\nЩоб забезпечити дрова від дощу достатньо зробити для них невеликий схрон таким чином. Вбити в землю чотири товстих патики так щоб вони утворювали прямокутник. Величину прямокутника визначаємо відносно церати, якою будемо накривати та кількості дров, яку потрібно забезпечити. Між забитими патиками складаємо дрова і накриваємо цератою. Щоб вона трималася потрібно прив’язати її до патиків. Це треба зробити так: патик, накритий цератою перев’язати поверх церати десь на двадцять сантиметрів донизу патика. Знизу церату підтиснути під дрова.\r\nЗавдання на точку:  можна влаштувати міні-змагання. Дати 5 хвилин, за які юнацтво має збирати дрова. Хто більше назбирає, той і виграв. Крім того, мають дрова на вечерю.', 'Вмілість «Куховарення»', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-8', '', '', '2010-04-06 17:37:20', '2010-04-06 15:37:20', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=216', 0, 'revision', '', 0);
INSERT INTO `wp_posts` (`ID`, `post_author`, `post_date`, `post_date_gmt`, `post_content`, `post_title`, `post_excerpt`, `post_status`, `comment_status`, `ping_status`, `post_password`, `post_name`, `to_ping`, `pinged`, `post_modified`, `post_modified_gmt`, `post_content_filtered`, `post_parent`, `guid`, `menu_order`, `post_type`, `post_mime_type`, `comment_count`) VALUES
(217, 1, '2010-04-06 17:52:36', '2010-04-06 15:52:36', '<img class="alignleft" title="куховарення" src="http://farm3.static.flickr.com/2795/4367890808_2df7fa1505_o.jpg" alt="" width="150" height="150" />\r\n<h2>Вимоги до вмілості:</h2>\r\n<ol>\r\n	<li>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</li>\r\n	<li>Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують.</li>\r\n	<li>Пояснити та показати, як дотримуватись чистоти в кухні; що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та менашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя й посуд.</li>\r\n	<li>Успішно виконувати протягом одного дня обов''язки кухаря на таборі або прогульці, під час чого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</li>\r\n	<li>Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</li>\r\n	<li> Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:</li>\r\n</ol>\r\n<ul>\r\n	<li>гачки на каструлі;</li>\r\n	<li>щипці до вогню;</li>\r\n	<li>забезпечення проти поширення вогню;</li>\r\n	<li>пеньок або колоду для рубання.</li>\r\n</ul>\r\n<h2>Підказки</h2>\r\n<blockquote>Запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню.</blockquote>\r\n<h3>Харчування під час мандрівки</h3>\r\n<h4>Складання раціону</h4>\r\nСкладаючи раціон, необхідно укладати його таким чином, щоб він повністю покривав затрати організму за час руху. Основні затрати організму під час походу складають приблизно 3000-3500 кілокалорій в день. Окрім цього при складанні раціону необхідно враховувати необхідні для організму елементи (білки, жири і вуглеводи) та їх пропорції.\r\nПриблизною нормою на день є:\r\n<ul>\r\n	<li>120 г білків (м''ясо і м''ясні продукти, риба, сир, горох, крупи)</li>\r\n	<li>60 г жирів (масло, сало, сир)</li>\r\n	<li>500 г вуглеводів (цукор, цукерки, овочі та фрукти)</li>\r\n</ul>\r\nМаса денного раціону на людину повинна складати приблизно від 900 до 1200 г.\r\n<h3>Заготівля та зберігання продуктів</h3>\r\nПеред мандрівкою усі продукти необхідно перебрати і розфасувати в мішечки по\r\n1-2 кг, так легше проводити облік витрат. Продукти, які бояться сирості (цукор, сіль, сухарі та ін.), доцільно зберігати в подвійних мішечках. Вони зсипаються в поліетиленовий кульок, який розміщуємо у полотняний мішечок дещо меншого розміру. Поліетиленовий мішок захищатиме продукти від сирості, а полотняний захищає поліетилен від пошкоджень. Сипучі продукти, що бояться сирості, також можна зберігати в поліетиленових пляшках з-під кока-коли, у такому випадку герметичність упакування гарантована.\r\n<h3>Організація харчування та приготування їжі</h3>\r\n<em>Хліб</em> Його варто брати лише на перші декілька днів. Він досить важкий і\r\nпогано зберігається (швидко пліснявіє, черствіє). Переважно хліб заміняється сухарями. Їх заготовляють наступним чином: хліб нарізають шматочками 3х3х1см, а потім підсушують і зберігають захищеними від води.\r\n<em>Консерви</em> У мандрівку необхідно брати консерви в бляшаних банках.\r\nОбов''язково треба перевіряти консерви на наявність бомбажу (випуклості, викликаної газами).\r\n<em>Крупи і макарони</em> Рис і пшоно перед походом бажано промити, а гречку ще й\r\nпідсмажити. З макаронів бажано брати ріжки, бо інші досить легко кришаться. Крупи і каші зберігають в полотняних мішечках.\r\n<em>Цукор і кондвироби</em> Цукор беруть у вигляді піску і зберігають добре захищеним від вологи. Чай, каву, какао найкраще пересипати у бляшані банки. Варення краще перелити в пластмасові банки, що закручуються.\r\n\r\nХарчування під час мандрівки може бути дворазовим або триразовим.\r\n<h4>3-разове харчування</h4>\r\n<em> Сніданок</em> Повинен бути висококалорійним — 30% від загальної калорійності добового раціону, також він повинен бути невеликим за об''ємом і таким, що легко засвоюється.\r\n<em> Обід</em> Має включати основну масу їжі, що містить продукти, які важко засвоюються організмом. Його калорійність становить 35%.\r\n<em> Вечеря</em> Повинна повністю відновити витрачену енергію. Асортимент продуктів повинен сприяти відновленню тканинних білків і поповненню вуглеводних запасів, не бажано вживати на вечерю продукти, які надовго затримуються в шлунку. Калорійність вечері повинна дорівнювати 25%.\r\nТакож необхідно враховувати й те, що їжа повинна бути ситною, бо навіть дуже калорійна, але мала за об''ємом їжа не викличе почуття ситості.\r\nОкрім цього, кожний учасник мандрівки повинен мати запас легкозасвоюваних продуктів (цукор, глюкоза, чорнослив, цукерки, суміш горіхів з родзинками тощо), які він споживатиме на малих 10-хвилинних привалах. Калорійність цього запасу повинна становити 10%.\r\n<h4>2-разове харчування</h4>\r\nПри дворазовому харчуванні необхідно через кожні 3 години зупинятися на великий 20-40-хвилинний привал, на якому видається сухий пайок. При такому харчуванні розподіл калорійності наступний:\r\n<ul>\r\n	<li>сніданок — 35%</li>\r\n	<li>вечеря — 30%</li>\r\n	<li>великий привал — 25%</li>\r\n	<li>малі привали — 10%</li>\r\n</ul>\r\n<h3>Розрахунок кількості продуктів</h3>\r\nПри приготуванні їжі постійно виникають дві основні проблеми: як розрахувати вагу взятого продукту та скільки води потрібно для приготування різних продуктів. У пригоді вам стануть нижченаведені дані.\r\n\r\nУ 250-грамову чашку входить:\r\n<ul>\r\n	<li>Манка 180 г</li>\r\n	<li>Сухе молоко 120 г</li>\r\n	<li>«Геркулес» 90 г</li>\r\n	<li>Перловка 30 г</li>\r\n	<li>Пшоно 20 г</li>\r\n	<li>Рис 40 г</li>\r\n	<li>Гречка 210 г</li>\r\n	<li>Мука пшенична 160 г</li>\r\n	<li>Цукор 230 г</li>\r\n</ul>\r\nУ столову ложку, наповнену в обріз із краями, входить:\r\n<ul>\r\n	<li>масла 15 г</li>\r\n	<li>сухого молока 8 г</li>\r\n	<li>цукру 12 г</li>\r\n	<li>солі 15 г</li>\r\n	<li>згущеного молока 15 г</li>\r\n</ul>\r\nНеобхідна кількість чашок води на чашку крупи та час варіння:\r\n<ul>\r\n	<li>геркулес    3-5 чашок , 10-12 хв</li>\r\n	<li>гречка       5-10 чашок,  35-40 хв</li>\r\n	<li>перловка   4-8 чашок, 90-120 хв</li>\r\n	<li>рис            4-8 чашок, 18-40 хв</li>\r\n	<li>манка     8-10 чашок, 10-12 хв</li>\r\n	<li>вівсянка 6-10 чашок , 60 хв</li>\r\n	<li>пшоно    4-7 чашок, 30-40 хв</li>\r\n	<li>лапша     3-4 чашок, 10-18 хв</li>\r\n</ul>\r\nP.S. В цій точці важливо пояснити дітям те, що в мандрівці важливо будь-яка деталь. Гарно підходять приклади з особистого досвіду. Треба довести їм, що кожен зайвий кілограм гречки – це тягар на їхні спини, але і кожна недоїдена ложка загрожує їм упасти посеред дороги від знемоги. Тому потрібно так чітко і грамотно розраховувати харчовий виряд на мандрівку.\r\n\r\nЗавдання на точці: запланувати меню для дводенної курінної (20-40 осіб) або гурткової (5-10 осіб) прогульки. Зробити перелік потрібних харчів. Пояснити, які харчі потрібні для меню. Щоб юнацтву не було нудно складати ці меню запропонуйте їм гостей на мандрівці. Це можуть бути якісь герої мультфільмів чи інші персонажі, що імпонують юнацтву.\r\n\r\n<strong>2. Збудувати три головні польові кухні, в одній з них правильно розпалити вогнище мокрими і сухими дровами. Знати, де й коли ці кухні застосовують. </strong>\r\n\r\n- таборова кухня. Будується, коли  залишаємось на одному місці на час більш як три дні. В таборовій кухні викопуємо яму (якщо казанів більше ніж один)\r\nта ставимо рогачі. Якщо казан один (але в таборових умовах це рідкість) – можна зв’язати триногу з гаком. На таборовій кухні організовуємо всілякі життєві зручності – столи, пристосування на минашки, горнята і ложки, полички, пристосування для сховку дров від дощу. Можна також робити парканчик, вішати тент від дощу (дуже бажано). Обов’язковим атрибутом таборової кухні є інтендантський намет. За інтендантським наметом доглядає черговий інтендант. Він видає харчі, забирає надлишки, описує все що видав, також мусить слідкувати за порядком в інтендантському наметі, щоб він не протікав, щоб усі харчі були добре збережені. На кухні можна також робити холодильник. Якщо поблизу є річка з доброю течією, то харчі, які необхідно зберігати кладемо в кульок і з допомогою каменя ховаємо під воду. Якщо підходящої річки немає або вона дуже далеко, для холодильника викопується яма. Яму не потрібно копати дуже широку, але вона має бути досить глибокою (хоча б 1-1,5 метри). Яму можна копати безпосередньо в інтендантському наметі (якщо це велике шатро) або десь поблизу. Якщо близько є водойма з непротічною водою, то холодильник можна копати біля води. там все таки холодніше. Яму потрібно в будь-якому разі добре закривати патиками та гілками, для того щоб запобігти нещасним випадкам.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Закопують всі ями, що були викопані, розв’язують усі споруди, дрова складають в лісі, відпадки які можливо спалити палять, решту забирають.\r\n- мандрівна кухня. Кухня в мандрівці є простішою ніж таборова. Стаючи на ночівлю в мандрівці, як правило, вже немає сили або часу щоб копати яму. Та це і не є конче потрібним. Але обов’язково потрібно зняти дерен, якщо ви в лісистій місцевості. Дерен знімаємо обережно прямокутниками і обкладаємо навколо майбутнього вогню по периметру. Для чого так робити? Щоб вогонь не розходився далі (адже ми поклали дерен землею догори) і щоб потім, коли це кострище буде нам більше не потрібне, можна було зверху на попіл покласти цей дерен (травою догори). Тут два в одному: пісок чи земля загасить залишки жаринок, а попіл в свою чергу, як природне добриво, допоможе траві прийнятися знову. Отже, дерен знятий. Тепер необхідно забезпечити рогачі чи триногу (знову ж таки виходячи з кількості казанів). На мандрівній кухні як правило не створюють особливих зручностей, бо переважно така кухня на вечерю і сніданок або на один день.\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Вогонь гасять, дереном закладають кострище, відпадки, які неможна було спалити, забирають.\r\n- прихована кухня. Назва говорить сама за себе. Таку кухню робимо, коли потрібно, щоб нас не побачили. Заховати кухню є досить складно, бо в якій гущавині би ви не сиділи, дим буде видно з будь-якого високого дерева. Щоб не було видно диму викопують замість однієї ями дві. Між ними під землею роблять прохід через який з однієї ями, тої, де горить вогонь, дим буде переходити в іншу і виходячи з другої ями, стелитиметься по землі. Також в прихованій кухні не можна палити листя, сосну та інші породи дерев, що дуже димлять. Не палимо також відпадки, які дають багато диму (наприклад, поліетилен – він дає чорний дим).\r\nЗатаборовують кухню таким чином. Ями закопуємо, відпадки забираємо з собою.\r\nВзагалі слово затаборувати – повинне асоціюватися з словами – лишити таким, як було. Або принаймні близьким до того.\r\nРозпалити вогнище сухими дровами (тут може допомагати юнацтво, інструктор може додати чи виправити). Щоб розпалити вогонь потрібен розпал. Це маленькі сухі галузочки, з яких складаємо шатерце і розпалюємо спочатку його. На готові вже мають бути більші патички. Якщо палимо вогонь на кухні, то загалом всякі методи підійдуть, але шатром розпалювати найпростіше з усіх. Головне, щоб вогонь розгорівся, а вже потім рід вогню можна моделювати і підкладати дрова так, як це подобається казанам. Не потрібно забувати, що щоб вогонь горів потрібен кисень. Тому якщо ваш вогонь горить мляво можна роздути його каріматом.  Для розпалу також підійде хвоя, сухе листя, трава, кора та все що ви знайдете сухого для розпалу. Але обов’язково мають бути тоненькі патички, які вже загоряться від запалу. Бо запал згорить, а вогню ви так і не отримаєте. Найкраще горять соснові дрова, але швидко згорають. Тому на розпал найкраще брати їх. Найдовше горять дубові дрова. Їх можна підкидати, якщо потрібно щось довго кип’ятити на малому вогні.  Або використовувати на ватрі.\r\nРозпалити вогонь мокрими дровами (теж можна стимулювати юнацтво аби вони висували свої версії). Розпалити вогонь мокрими дровами – справа майже марна, тому треба спочатку їх сушити. Отже, якщо злива намочила всі дрова, вам все одно доведеться шукати розпал. В дощову погоду таким вам послужить папір, сухий спирт, бензин, спеціальні рідини для розпалу (продаються  в спеціалізованих магазинах), живиця із сосон, березова кора, бинт, тканина. Всі ці розпали потрібні вам для того, щоб підсушити дрова. Найзручніше буде сушити так: покласти не дуже товсту патичку, а на неї накладати маленькі патички, які найпершими потрібно підсушити. Накладати потрібно так, щоб виходив ніби міні-шелест. Розпал потрібно класти під маленькі патички і там запалювати. Коли розпал загорівся з нього вже пішов дим. Оцей дим і є зараз вашим найкращим помічником. Поки йде дим дрівця підсихають. Коли підсохнуть і загоряться маленькі дрова, не спішіть накладати великих дров. Краще довше підтримуйте вогонь малим, але не втрачайте час і як тільки є перший димок починайте сушити більші. Коли в вас вже будуть горіти більші дрова сміливо кладіть великі дрова у вогонь.\r\nЯкщо ситуація з розпалом катастрофічна, тобто немає нічого можна вдатися до обтісування товстих дров. Серцевина буде суха.\r\nНа таборі, якщо ви бачите, що збирається на дощ, попіл на кухні можна накрити кришкою від казана, або навіть казаном. Тоді вам збережеться жар і ви без проблем після дощу розпалите вогонь.\r\nПС: звертайте увагу на думку юнацтва особливо. Бо тут вони вже дещо компетентні і якщо ви будете все лише заперечувати можуть збайдужіти до того що ви їм розповідаєте.\r\nЗавдання на точку: намалювати терен трьох головних кухонь. Розпалити вогонь мокрими дровами. (Немає мокрих дров? Є сухі дрова і вода!)\r\n\r\n<strong>3. Пояснити та показати, як дотримуватися чистоти в кухні, що робити з відпадками; як підготувати миття посуду та монашок; як зберігати харчі (магазинування), кухонне приладдя і посуд.\r\n</strong>\r\n\r\nПравила «виживання» на кухні.\r\nСтрави споживаються протягом 2 годин після приготування. Категорично забороняється використання їжі, приготованої напередодні.\r\nПри додаванні до страв консервів їжу необхідно кип''ятити протягом 10 хв.\r\nГрафік харчування повинен бути постійним. Інтервал між прийомом їжі 3-4,5 год.\r\nКонтроль за якістю харчування повинен здійснювати лікар або комендант табору.\r\nОбсяг їжі повинен відповідати вікові дитини.\r\nНа таборі повинен бути бачок для пиття зі свіжою кип''яченою водою.\r\nДля гарантії знезараження воду необхідно кип''ятити протягом 10хв.\r\nЩодня ввечері необхідно замочувати посуд на 10 хв. в 0,2% розчині хлораміну (2 ст. ложки на відро води), після чого посуд необхідно добре прополоскати.\r\nПластуни звертають особливу увагу на чистоту кухні. Вони дбайливо і дуже грунтовно чистять тарілки, ложки, відра, казани. Вони знають, що на розкинених навколо залишках їжі збираються комахи, що переносять на лапках бруд та інфекцію. Тому й треба дбати, щоб таборова кухня була дуже чиста.\r\nДля миття посуду необхідно підготувати два казани: один з гарячою водою з засобом для миття посуду, а інший з холодною водою для полоскання посуду. В першому казані можуть бути мочалки для миття посуду. Їх після кожного миття необхідно полоскати та сушити. Кожен таборовик повинен мити свій посуд. Казани миють чергові.\r\nЯми на відпадки копаємо приблизно за 10 метрів від кухні. Ями повинно бути дві – одна для сухих відпадків, інша для рідких. Ту яму, що для рідких відпадків можна накривати гілками з листям чи яглицею для запобігання потрапляння туди решток їжі. Ями на відпадки раз на два дні необхідно засипати попелом або заливати хлорованим розчином для дезинфекції.\r\nПосуд таборовиків може знаходитися на виготовлених таборових спорудах, але казани, ножі, дошки, черпаки та інший кухонний посуд повинен зберігатися в інтендантському наметі.\r\nХарчі зберігаємо в інтендантському наметі чи холодильнику.\r\nПС: дещо, що юнацтво вже чуло з попередніх точок можна їх запитати і не повторювати це.\r\n\r\n<strong>4. Успішно виконувати протягом одного дня обов’язки кухаря на таборі або прогульці, під час якого продемонструвати, як варити чай, кашу, компот, картоплю, ярину, суп та як спекти на польовому вогнищі м''ясо.</strong>\r\n\r\nПриготування їжі\r\nХолодна обробка. Передбачає перебирання (крупа), промивання і обчищення (овочі) харчів. Овочі не слід довго залишати у воді. Головку капусти слід занурити на 3-5 хвилин у підсолену воду, щоб у їжу не потрапила гусінь. Обчищаючи картоплю та коренеплоди, треба зрізувати якомога тонший верхній шар, бо у картоплі під шкірою міститься більше вітамінів, ніж у серцевині. Проте з порослої й позеленілої картоплі треба зрізати товстіший шар, а вічка добре вирізати.\r\nТеплова обробка. Знезаражує страву, бо висока температура вбиває більшу частину мікроорганізмів. Проте втрачається значна частина вітамінів і ароматичних речовин. Існує багато способів теплової обробки. Основні — варіння і смаження. Щоб їжа відповідала смаковим потребам, готуючи її, треба куштувати під час всіх найбільш відповідальних операцій приготування — помішування, заправлення і визначення готовності. Готуючи їжу, треба пам''ятати правило: краще недосолити, ніж пересолити.\r\nЛікнеп для початківців\r\nЧай. Воду доводять до кипіння і знімають в момент появи бульбашок. Потім засипають чай, накривають кришкою і настоюють 10 хвилин.\r\nКакао, її казан кладемо какао і цукор (2 чайні ложки какао-порошку на 1 людину), мішаємо і заливаємо гарячою водою, щоб утворилася густа маса. Потім ставимо на вогонь. Повільно доливаємо решту води і доводимо до кипіння.\r\nКомпот. Свіжі або сушені фрукти миємо і кидаємо в киплячу воду. Для кращого смаку компот з сухофруктів рекомендується варити за 10 годин до споживання.\r\nКартопля. В першу чергу ретельно миємо картоплю. Очищати від шкірки можна лиш чисту картоплю. Після нарізання, картоплю потрібно якомога швидше варити. Чим більшими кусками нарізана картопля, тим більше в ній зберігається поживних речовин. Картоплю варимо в посудині, накритій кришкою. Солимо перед зняттям з вогню. Щоб приготувати пюре, картоплю злегка розварюємо і воду зливаємо не повністю, щоб розтовчена картопля не була сухою. Справжньою розкішшю буде додавання теплого молока...\r\nРис. Промиваємо та заливаємо рис гарячою водою. Варимо при слабкому кипінні, поки зерна не набухнуть і не стануть м''якими. Вода з рису повинна википіти. Коли рис починає кипіти, його потрібно постійно помішувати. Відварюючи рис, не додавайте цукру — від цього крупа затвердне.\r\nМанну крупу замочують у холодній воді (тоді каша буде повністю розвареною і не матиме грудок), а потім заливають окропом. Постійно помішуючи, варять на слабкому вогні 10 хвилин до загустіння.\r\nГеркулес. Крупу всипають в гарячу воду і варять на слабкому вогні 30 хвилин, періодично помішуючи.\r\nМакарони кидають в киплячу підсолену воду. Щоб макарони не злиплись, перед готовністю можна додати трохи олії. Потім макарони промивають на друшляк) гарячою водою.\r\nПеребрану гречку засипають в холодну воду. Ставлять на вогонь, доводять до кипіння і варять на малому вогні 20-25 хвилин. Гречку не помішують. Якщо раз помішати, тоді потрібно помішувати постійно.\r\nСуп. Після закипання води кладемо картоплю, потім крупу або макарони. Коли основа напівготова, закидаємо овочі: капусту, моркву, цибулю. За 5 хвилин до готовності доводимо страву до смаку — кидаємо сіль, перець. Можна робити заправку. Окремо на сковорідці (кришці від казанка) підсмажуємо тушівку, моркву, цибулю і закидаємо за 15 хвилин до готовності супу.\r\nНА ТАБОРІ ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВЖИВАТИ:\r\nпродукти із закінченим терміном зберігання;\r\nгриби;\r\nнекип''ячене молоко;\r\nсметану, сир;\r\nковбаси.\r\nПС.: нехай юнацтво активно долучається до гутірки. Як готувати чай принаймні мають знати всі.\r\n\r\n<strong>5. Зробити для вжитку на кухні з природних матеріалів три приладдя, наприклад:\r\nа) гачки для каструлі;\r\nб) щипці до вогню;\r\nв) забезпечення проти поширення вогню;\r\nг) пеньок або колоду для рубання.</strong>\r\n\r\nПС: цю точку просто зачитайте їм і дайте подумати. Нехай потім скажуть всі по черзі хто що придумав і хто шось вже зробив чи як долучився.\r\nЗавдання на точку: завдання об’єднане для точок 3, 4 і 5. Нехай юнацтво виготовить для вас запрошення на обід, вечерю чи сніданок. Таким чином ви зможете скуштувати і оцінити на смак, побачити їхні таборові споруди, ями на відпадки та інше.\r\n\r\n<strong>6. Зібрати дрова для одноденного таборування, забезпечити їх проти дощу.</strong>\r\n\r\nЩоб забезпечити дрова від дощу достатньо зробити для них невеликий схрон таким чином. Вбити в землю чотири товстих патики так щоб вони утворювали прямокутник. Величину прямокутника визначаємо відносно церати, якою будемо накривати та кількості дров, яку потрібно забезпечити. Між забитими патиками складаємо дрова і накриваємо цератою. Щоб вона трималася потрібно прив’язати її до патиків. Це треба зробити так: патик, накритий цератою перев’язати поверх церати десь на двадцять сантиметрів донизу патика. Знизу церату підтиснути під дрова.\r\nЗавдання на точку:  можна влаштувати міні-змагання. Дати 5 хвилин, за які юнацтво має збирати дрова. Хто більше назбирає, той і виграв. Крім того, мають дрова на вечерю.', 'Вмілість «Куховарення»', '', 'inherit', 'open', 'open', '', '196-revision-9', '', '', '2010-04-06 17:52:36', '2010-04-06 15:52:36', '', 196, 'http://plastovabanka.org.ua/?p=217', 0, 'revision', '', 0);
